Справа № 188/1223/26 
Провадження № 1-кп/188/451/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, в c-ще Петропавлівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026046530000013 від 14.04.2026р. відносно обвинуваченої:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка
с. Прогрес Семенівського району Чернігівської
області, громадянка України, зареєстрована та
проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 , освіта середня-технічна,
військовослужбовиця військової служби за контрактом,
в посаді кухаря господарчого відділення взводу
матеріального забезпечення танкового батальйону військової
частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», 
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше не судима. 
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 51 від 16.02.2026 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду кухаря господарчого відділення взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини з присвоєнням звання « старший солдат».
Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. 
Військовослужбовець за контрактом, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. 
Проте, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустила їх порушення та вчинила кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин. 
На початку квітня місяця 2024 року (більш точної дати судом не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому судом місці, через мережу «Інтернет», не дотримуючись порядку визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», яка передбачає, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на пособництво у виготовленні підробленого водійського посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, а саме водійське посвідчення на право керування транспортних засобів категорії «А», »В» з метою його подальшого використання у власних цілях. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , скориставшись послугами невстановленої судом особи, в ході спілкування з якою, домовилася про виготовлення, подальше 4 придбання та оплату вартості підробленого посвідчення водія за 15000 гривень, де за попередньою домовленістю, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, передала в електронному вигляді через повідомлення свій фотознімок, фото паспорта з анкетними даними та зразок підпису з метою подальшого внесення їх до підробленого посвідчення водія, тим самим вчинила пособництво в підробленні вказаного офіційного документа. 
В подальшому ОСОБА_3 приблизно на початку квітня 2025 року (більш точної дати судом встановити не представилось можливим) перебуваючи у відділені ТОВ «Нова Пошта», будучи пособником у підроблені офіційного документа, отримала від невстановленої судом особи пакунок, у якому знаходилось посвідчення водія, із серією та номером НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія. Усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія (бланка та персональних даних) серії НОМЕР_3 виготовлені способом струмного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струмного принтера, копіра тощо, з метою його подальшого використання для підтвердження права керування транспортним засобом, з метою його подальшого використання для підтвердження права керування транспортним засобом. 
Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 51 від 16.02.2026 та призначено на посаду кухаря господарчого відділення взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини з присвоєнням звання «старший солдат». 
Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. 
Військовослужбовець за контрактом, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю 5 військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. 
Проте, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти 3 авторитету органів державної влади за наступних обставин. 
В подальшому, 13.04.2026 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , рухалась по вулиці Шкільна в с-щі Петропавлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області на автомобілі автомобілем марки «ВАЗ-2109», н.з. НОМЕР_4 та була зупинена працівниками СРПП відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, маючи при собі підроблене посвідчення водія серійним номером НОМЕР_3 , на її ім`я, достовірно знаючи, що зазначене посвідчення водія на право керування транспортним засобом в порядку визначеному «Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 від 08.05.1993 року ОСОБА_3 , не отримувала та не мала права на керування транспортними засобами, діючи з прямим умислом та мотивом, спрямованим на підтвердження своєї особистості та права керування транспортним засобом категорії «А», «В» усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , на її ім`я, пред`явила на законну вимогу інспектора СРПП ВП № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , дане посвідчення, достеменно знаючи, що такий документ підроблений.
До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, з доданими документами, а саме: письмовою заявою обвинуваченої ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні та матеріалами досудового розслідування. 
Ухвалою судді від 30.04.2026 року постановлено провести розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
В заяві від 27.04.2026 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та погодилась із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилась на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання його іншою особою; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа. 
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке статтею 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, характер та конкретні обставини його скоєння; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проходження служби, а також щире каяття, як обставину, що пом`якшує їй покарання, та відсутність обставин, які б його обтяжували.
Оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, що на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.04.2024р., видане на ім`я « ОСОБА_3 », яке долучене до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Заходи забезпечення кримінального провадженні не застосовувалися.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3 369 (три тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 52 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ: 
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень. 
Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.04.2024р., видане на ім`я « ОСОБА_3 », яке долучене до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Заходи забезпечення кримінального провадженні не застосовувалися.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3 369 (три тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 52 коп.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 
 Суддя 	  ОСОБА_1