КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/13360/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, у якому просить суд :
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, п.1 ч. 3, п.3 ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням: прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024; 
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві видати ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, п.1 ч. 3, п.З ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням: прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили.
Позов мотивовано протиправною відмовою відповідача у видачі довідок про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою, з урахуванням прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених  абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»,  абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»  абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Ухвалою суду від 25.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.
Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в місті Києві подано відзив на позовну заяву згідно якого позов не визнано. 
Зазначено про те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації в місті Києві надаючи позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці діяло правомірно з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні, що визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»,  Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»,  Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»,  Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Головним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано заперечення на позовну заяву в якому зазначено про правомірність дій відповідача який діяв з дотриманням вимог закону надаючи позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив та заперечення , оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» №1514-VIIІ від 08.09.2016 року ОСОБА_1 (позивач), звільнений у відставку з посади судді Печерського районного суду міста Києва.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Києві ( третя особа ) та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 % суддівської винагороди, судді , який працює на відповідній посаді, тобто на посаді судді Печерського районного суду міста Києва. 
20 лютого 2025 року позивач звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві (відповідач, ТУ ДСА в місті Києві ) з заявою, в якій просив:
надати довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч.ч. 3, 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн 00 коп, встановленому статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, у розмірі 2481 грн 00 коп, встановленому статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року у розмірі 2684 грн 00 коп, встановленому ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року у розмірі 3028 грн 00 коп, встановленому ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року.
Водночас, листом від 26.02.2025 року №2-652/25 Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві відмовлено у задоволенні такої заяви, оскільки Законами України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено що у відповідних роках, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.
У зв`язку з цим, виплата суддівської винагороди працюючим суддям продовжується у встановлених на цей час розмірах із розрахунку посадового окладу на рівні 2102 гриві. 
Додатком до цього листа були довідки ТУ ДСА в місті Києві №307 від 26.02.2025 року, №308 від 26.02.2025 року, №309 від 26.02.2025 року, №310 від 26.02.2025 року про суддівську винагороду яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Згідно з довідкою ТУ ДСА в місті Києві №307 від 26.02.2025 року з 01 січня 2021 року суддівська винагорода яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) складає 110 355 грн 00 коп, у тому числі посадовий оклад 78825 грн 00 коп, доплата за вислугу років (40%) 31530 грн 00 коп.
Згідно з довідкою ТУ ДСА в місті Києві №308 від 26.02.2025 року з 01 січня 2022 року суддівська винагорода яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) складає 110 355 грн 00 коп, у тому числі посадовий оклад 78825 грн 00 коп, доплата за вислугу років (40%) 31530 грн 00 коп.
Згідно з довідкою ТУ ДСА в місті Києві №309 від 26.02.2025 року з 01 січня 2023 року суддівська винагорода яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) складає 110 355 грн 00 коп, у тому числі посадовий оклад 78825 грн 00 коп, доплата за вислугу років (40%) 31530 грн 00 коп.
Згідно з довідкою ТУ ДСА в місті Києві №310 від 26.02.2025 року з 01 січня 2024 року суддівська винагорода яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) складає 110 355 грн 00 коп, у тому числі посадовий оклад 78825 грн 00 коп, доплата за вислугу років (40%) 31530 грн 00 коп.
Відповідно посадовий оклад був розрахований Територіальним управлінням державної судової адміністрації в місті Києві, як 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2102 грн 00 коп, помножений на регіональний коефіцієнт - 1,25 за здійснення правосуддя в суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб, згідно з ч.4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Вважаючи протиправними вказані дії відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.
Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом України «Про судоустрій і статус суддів») визначено, що гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Таку правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів зазначено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.
Система правового захисту суддів, зокрема їх матеріального забезпечення, встановлена Законом України «Про судоустрій і статус суддів», положення якого узгоджуються з вимогами міжнародно-правових актів щодо незалежності суддів і спрямовані на забезпечення стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів, а також є гарантією поваги до гідності людини, її прав та основоположних свобод.
У пункті 62 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до Комітету міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів підкреслюється, що в цілому важливо (особливо для нових демократичних країн) передбачити спеціальні правові положення, що захищають грошову винагороду суддів від скорочення, а також забезпечити положення, що гарантують збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя.
Згідно зі ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Отже, положення ст. 130 Конституції України закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме - визначають, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів».
Положеннями ст. 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Також ч. 1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно- правовими актами.
За правилами ч. 2 ст. 135 вказаного Закону суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Таким чином, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, насамперед і безпосередньо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Правову основу для встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень прожиткового мінімуму закладено Законом України «Про прожитковий мінімум».
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Разом з тим судді не віднесені Законом України «Про прожитковий мінімум» до соціальної чи демографічної групи населення, стосовно якої прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Також вказаним Законом не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковим мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2393 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 2270 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 2481 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 3028 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні.
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві для розрахунку базового розміру посадового окладу та суддівської винагороди під час видачі довідок №307 від 26.02.2025 року, №308 від 26.02.2025 року, №309 від 26.02.2025 року, №310 від 26.02.2025 року в цілому застосовував прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102 гривні.
Однак, слід зауважити, що зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у зазначений період, а також до Закону України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, а тому законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року , з метою визначення суддівської винагороди позивача станом на 01 січня відповідного року не було.
Крім того для спірних правовідносин спеціальними є норми ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які в часі прийняті раніше, мають пріоритет стосовно пізніше прийнятих положень законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
У Рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2020 року № 5-рп(ІІ)/2020 визначено, що до судів різних видів юрисдикції ставиться вимога застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
У постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 400/2031/21 Верховний Суд зазначив, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів. Тобто, у національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.
Фактично законами України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» змінено складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130 Конституції України та ч. 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відповідач неправильно визначився із розрахунковою величиною посадового окладу, застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі № 360/503/21, від13 вересня 2023 року у справі № 240/44080/21, від 21 вересня 2023 року у справі № 380/25627/21, від 10 березня 2026 року у справі №620/15453/24, від 16 березня 2026 року у справі №380/19912/24, від 08 квітня 2026 року у справі №340/1792/25.
При цьому суд вважає за необхідне вказати на безпідставність посилань відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в її постанові від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24, оскільки спірні правовідносини у справі № 240/9028/24 стосувались проведення розрахунку при звільненні та виключенні зі штату судді Вищого адміністративного суду України, зокрема, обрахунку розміру суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги у зв`язку з відставкою судді.
Натомість, у справі, яка розглядається, предмет спору стосується довідок для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема, з підстав його обчислення, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року, 01.02.2022 року, 01.01.2023 року та 01.01.2024 року.
Отже, відмінність спірних правовідносин та фактичних обставин у справі № 240/9028/24 та у справі, що розглядається, виключає можливість застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постанові від 24 квітня 2025 року у зазначеній справі, під час розгляду цього спору.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 лютого 2026 року справа № 200/2309/25 у правовідносинах, що стосуються перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці дійшов наступного висновку:
«За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2025 року у справі № 520/32171/24, у якій викладено правовий висновок про те, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та, відповідно, що з 01 січня 2024 року не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а отже відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачці як судді у відставці та сформувати такий:
у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік станом на 1 січня, а також зумовленим цим зростанням розміру суддівської винагороди, розрахунок якої здійснюється на основі прожиткового мінімуму, у суддів у відставці виникає право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання;
для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік та, відповідно, у разі його збільшення порівняно з попереднім роком з 01 січня наявні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці».
З огляду на вищевикладене, та з урахуванням останньої судової практики Верховного Суду , суд приходить до висновку , що дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, п.1 ч. 3, п.3 ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням:
прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, 
прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року
прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року
прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року.
є протиправними і порушують право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві видати позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч.ч. 3,4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням 
прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн 00 коп, встановленого  абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, 
прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн 00 коп, встановленого  абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року,
прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року,
прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн 00 коп, встановленого  абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 00 коп.
Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1211 грн 00 коп.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, заявленого позивачем у прохальній частині позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Суд звертає увагу, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком, тому таке процесуальне питання приймається з урахуванням обставин справи.
Відтак, суд зазначає, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідач ухилиться від обов`язку виконання вимог даного рішення, у зв`язку із чим, суд відмовляє у такому клопотанні позивача.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, п.1 ч. 3, п.3 ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням: прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року.
Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (код ЄДРПОУ 26268059, бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133) видати ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, п.1 ч. 3, п.3 ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням: прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн 00 коп, встановленого абзацем четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (код ЄДРПОУ 26268059, бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133).
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.