Справа № 635/9108/25 
Провадження № 2/635/2048/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Загайко Ю.Я.,
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус»,
представники позивача – Рибитва Олександр Анатолійович, ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач АТ «КБ «Глобус», в інтересах якого діє представник Рибитва О.А., звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_2 , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 12 листопада 2018 року у розмірі 20203,57 гривень та судові витрати.
На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 листопада 2018 року ОСОБА_2 подала до АТ «КБ «Глобус» заяву-анкету на приєднання до договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, чим акцептувала публічну пропозицію АТ «КБ «Глобус». Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України. 
У заяві-анкеті відповідачем зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, відповідно до яких відповідачу надано кредит на наступних умовах: сума кредиту – 4998,00 гривень, строк кредитування – 24 місяці з 12 листопада 2018 року по 11 листопада 2020 року; пільговий період – 10 місяців з 12 листопада 2018 року по 12 вересня 2019 року; комісія за управління кредитом – 2,90% за місяць; розмір процентної ставки – 0,00010% річних; схема повернення кредиту – ануїтет; реальна процентна ставка – 44,31727% річних; загальна вартість кредиту – 7172,10 гривень. Підписанням заяви-анкети на приєднання до договору відповідач беззастережно підтвердила, що на момент укладення договору вона ознайомилася з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозуміла його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідач зобов`язалася повернути суму наданого споживчого кредиту та сплатити проценти, комісії та інші платежі, передбачені договором, графіком платежів та тарифами. Відповідно до графіка платежів, відповідач зобов`язалася сплачувати платіж у розмірі 286,89 гривень з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів. 
Станом на 01 липня 2025 року, заборгованість позичальника за договором, становить 20 203,57 гривень (двадцять тисяч двісті три гривні 57 копійок), що складається з:
- 4 998,00 гривень - прострочена заборгованість по кредиту;
- 13 005,57 гривень- прострочена заборгованість по процентам;
- 2 200,00 гривень - прострочені штрафи.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.

Рух справи

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник позивача Мала В.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача – ухвалити рішення в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до заяви-анкети № CFGLOBUS-5083386 про приєднання до договору про надання споживчого кредиту в АТ «КБ «Глобус» від 12 листопада 2018 року відповідач акцептувала публічну пропозицію банку на укладення договору про надання споживчого кредиту ПАТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку, в повному обсязі, з урахуванням умов і правил надання банківських послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту та складають договір про надання споживчого кредиту.
Відповідач погодився з усіма пунктами вказаної заяви-анкети; що вказана заява-анкета є також заявою на відкриття рахунку; що на момент її укладення ознайомився у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту, в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, та погодився на отримання послуг та/або комплексу послуг згідно умов договору за допомогою мобільного додатку; що в день укладання договору (підписання заяви-анкети) отримав свій примірник заяви-анкети, розрахунок орієнтованої сукупності вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки та паспорт споживчого кредиту.
В якості доказів позивач надав суду копії анкети-заяви № CFGLOBUS-5083386 про приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» від 12 листопада 2018 року та паспорт споживчого кредиту, власноруч підписані відповідачем, за умовами яких: сума кредиту – 4998,00 гривень, спосіб та строк надання кредиту – оплата товару та/або робіт та/або послуг; строк кредитування – 24 місяці з 12 листопада 2018 року по 11 листопада 2020 року; пільговий період – 10 місяців з 12 листопада 2018 року по 12 вересня 2019 року; комісія за управління кредитом – 2,90% за місяць; розмір процентної ставки – 0,00010% річних; схема повернення кредиту – ануїтет; реальна процентна ставка – 44,31727% річних; загальна вартість кредиту – 7172,10 гривень; штрафи- 100,00 гривень за кожне порушення строків погашення платежу; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту 50% річних.
Аналізуючи зміст заяви анкети про приєднання до договору про надання споживчого кредиту від 12 листопада 2018 року та паспорту споживчого кредиту, суд зауважує, що прізвище, ім`я та по-батькові споживача зазначені – ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 .
З цього приводу представником позивача надані до суду 12 лютого 2026 року письмові пояснення, в яких представник позивача зазначає, що при оформленні кредитного договору відповідач ОСОБА_2 надала документи, що посвідчують її особу, а саме: копію паспорту, копію довідки про присвоєння РНОКПП та копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, але по невідомим причинам при оформленні анкети-заяви було вказано інше прізвище. 
Оскільки, анкета-заява містить достатні відомості для ідентифікації споживача, зокрема: реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер паспорту, дату народження, відомості щодо реєстрації місця проживання, які повністю збігаються з відповідними даними відповідних документів на ім`я ОСОБА_2 (у тому числі паспорт громадянина України та карта платника податків), то суд вважає доведеним, що договір споживчого кредиту був укладений саме відповідачем ОСОБА_2 .
Пунктом 1.1.2. договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» визначено, що дата набрання чинності договору визначається заявою-анкетою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору. 
Згідно з п. 1.1.3. договору, укладаючи цей договір, сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором.
Відповідно до п. 1.1.5. договору, підписанням заяви-анкети на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладання цього договору.
Пунктом 5.1. договору визначено зобов`язання клієнта, зокрема: використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього договору; своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим договором (в тому числі заявою-анкетою на приєднання до договору); повністю повернути банку суму отриманого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту, яка визначена заявою-анкетою на приєднання до договору та графіком платежів. Якщо дата остаточного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день банку.
Згідно з п.3.1.15. договору, у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки, передбачені графіком платежів та цим договором, клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.
Пунктом 1.2.3. договору сторонами погоджено, що банк має право зупинити подальше кредитування Клієнта та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим договором у разі виникнення обставин, які можуть негативно вплинути на платоспроможність клієнта та ставлять під загрозу (унеможливлюють) виконання клієнтом зобов?язань по договору, зокрема звільнення клієнта з роботи, накладення арешту на рахунки клієнта та/або примусове стягнення коштів з рахунків клієнта, отримання банком іншої несприятливої інформації про клієнта, зміни економічної ситуації у кредитно-фінансовій системі України, кон?юнктури ринку, у випадку зміни умов придбання кредитних ресурсів тощо, а клієнт зобов?язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, інші платежі за цим договором та штрафні санкції.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № CFGLOBUS-5083386 станом на 01 липня 2025 року, заборгованість позичальника за договором, становить 20 203,57 гривень (двадцять тисяч двісті три гривні 57 копійок), що складається з:
- 4 998,00 гривень - прострочена заборгованість по кредиту;
- 13 005,57 гривень- прострочена заборгованість по процентам;
- 2 200,00 гривень - прострочені штрафи.
Банком на адресу відповідача ОСОБА_2 14 вересня 2023 року було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак вимоги банку не виконані, заборгованість не сплачено.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 626 ЦКУкраїни визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 634 ЦКУкраїни передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 526ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1062 ЦКУкраїни визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.
Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з пункту 2 частини 1 статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У пункті 3 частини 2статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.
До позовної заяви позивач надає виписки про рух по рахунку № НОМЕР_1 в електронному вигляді у форматі .xlsx., які містяться на CD-R диску. 
При дослідженні судом зазначених виписок по рахунку № НОМЕР_1 було встановлено, що виписки містять лише відомості щодо перенесення простроченої комісії по кредитному договору та перенесення простроченого кредиту за кредитним договором, що жодним чином не підтверджує факту отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними. При цьому відомості щодо перенесення простроченої комісії по кредитному договору та перенесення простроченого кредиту зазначені за період часу, починаючи з 11 грудня 2018 року, а не з моменту укладення договору. 
Також суд зауважує, що відповідно до умов анкети-заяви рахунок № НОМЕР_1 зазначений як рахунок для погашення заборгованості за споживчим кредитом, а не рахунок для зарахування кредитних коштів, отже надані позивачем виписки підтверджують лише факт непогашення заборгованості за договором, а не факт отримання кредиту.
Зі змісту наданих позивачем документів слідує, що способом надання кредиту є оплата товару вартістю 4 698,00 гривень, проте жодного доказу здійснення банком такої оплати за умовами кредитного договору позивачем суду не надано. 
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення таких операцій.
У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема платіжні інструкції, платіжні доручення, меморіальні ордери чи інші документи, які б підтверджували здійснення операції з перерахування кредитних коштів відповідачу або оплати товару, робіт або послуг. 
З огляду на вищенаведене, надані позивачем документи не є належними доказами надання позивачем кредитних коштів. 
Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18.
Нормою частини 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд зауважує, що у даній справі, позивач мав можливість надати докази на обґрунтування позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12, 81 ЦПК України. Проте зазначеного обов`язку позивач не виконав, належних та достатніх доказів надання відповідачу кредитних коштів суду не надав. 
Звертаючись до суду позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку та надходження на нього коштів, відповідної виписки з рахунку.
Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо надання відповідачу грошових коштів за кредитним договором, суд висновує про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 12 листопада 2018 року в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 гривень, суд покладає на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статті 284-285 ЦПК України.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», ЄДРПОУ: 35591059, місцезнаходження: місто Київ, провулок Куренівський, будинок № 19/5,
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Бобко