Номер справи 171/2596/25
Номер провадження 2-о/171/58/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.26 року      м. Апостолове 
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шкарлат Я.Ю.,
при секретарі судового засідання Бахтіяровій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Апостолове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту родинних відносин, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява обґрунтована наступним. Заявник зазначає, що вона, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є родичами , а саме дочка та батько. Однак документи, що підтверджує їх родинність - свідоцтво про народження заявника не збереглося, оскількі і батько ОСОБА_2 і заявниця до повномасштабного вторгнення Російської Федерації, мешкали у місті Мар`їнка Донецької області, та терміново виїзжали із міста із знищеного житла у зв`язку з агресією Російської Федерації. Зробити запит, станом на теперішній час, до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили реєстрацію актів цивільного стану, оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), немає можливості, оскільки м. Мар`їнка Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, відповідно до Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російського Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року (з змінами). 
Зміна її дошлюбного прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 - підтверджується Свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 , видане повторно 13 лютого 2025 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( місто Одеса), в якому зазначено , що ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження -Україна, Донецька область, місто Горлівка та ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - Російска Федерація, Красноярський край, місто Абакан, зареєстрували шлюб 04 листопада 1983 року , відповідний актовий запис № 111. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4 дружини - ОСОБА_4 .
Після смерті батька відкрилась спадщина. Мати заявниці - ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про смерть знищене з іншими документами). Після смерті рідного батька ОСОБА_2 заявниця, для реалізації своїх спадкових прав та оформлення права власності, вона , як спадкоємиця, звернулися до нотаріуса. Нотаріус в усній формі дала роз`яснення, що для прийняття спадщини необхідне свідоцтво про народження спадкоємиці для підтвердження родинних відносин.
В подальшому, вона звернулась до Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( місто Одеса) про поновлення запису акту про народження та отримала Висновок у справі про поновлення запису акту про народження або про відмову в цьому. Їй було відмовлено в поновлені актового запису про народження та зазначено про необхідність звернення до суду з позовом про встановлення факту народження, що має юридичне значення. Як зазначено вище, встановлення факту родинних відносин необхідно для належного оформлення та отримання спадщини через смерть свого батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки інший порядок не установлений чинним законодавством.
Враховуючи викладене заявник вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, для підтвердження факту родинним відносин, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 . Встановлення даного факту потрібна для підтвердження права заявника на спадкування майна після смерті ОСОБА_2 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2026 вказана справа передана на розгляд судді Шкарлат Я.Ю.
Ухвалою судді від 12.05.2026 провадження у справі відкрито в порядку окремого позовного провадження.
Заявник в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги просила про їх задоволення.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.
За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу у відсутність заявника та заінтересованої особи, на підставі наявних у суду матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.
Порядок розгляду справ окремого провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, за процедурою якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, внормований Розділом ІУ ЦПК України.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України врегульований розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За змістом частини 2 ст. 315 ЦПК України встановлення у судовому порядку фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб можливо, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.
Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.
Судом встановлено, та підтверджується сукупністю доказів, факт того, що ОСОБА_2 є батьком заявниці, а саме:
- Відповідно до Свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 , видане повторно 13 лютого 2025 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), в якому зазначено, що ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна, Донецька область, місто Горлівка та ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - Російска Федерація, Красноярський край, місто Абакан, зареєстрували шлюб 04 листопада 1983 року , відповідний актовий запис № 111. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4 дружини – ОСОБА_4 ;
- Заявою до інституту від 05 червня 1975 року підтверджується - у ОСОБА_8 , дата народження - 1958р., місце народження - м.Абакан Красноярского краю; батько - ОСОБА_2 ; мати - ОСОБА_9 ;
Для реалізації права на спадкування після смерті ОСОБА_2 у заявника виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між нею та померлим батьком.
Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.
Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.
Положеннями статті 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].
Враховуючи вищезазначене, а також те, що заява про встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки для заявника щодо оформлення спадкових прав, а встановити означений факт іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заява останньої підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 4, 76-80, 263, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту родинних відносин – задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 є донькою померлого ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Судові витрати не відшкодовуються. 
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Я.Ю.Шкарлат