номер провадження справи 24/24/26 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 Справа № 908/420/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали справи № 908/420/26
за позовом Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (Код ЄДРПОУ/Умовний код: 0290997323, вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035, ЄДРПОУ 02909973) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах:
позивач: Запорізька міська рада (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, код ЄДРПОУ 04053915)
до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Промактив груп” (пр. Голосіївський, 132, м. Київ, Київська область, 03127 ЄДРПОУ 43746308)
про стягнення 17 216 411,77 грн

за участі представників сторін
прокурор: Михальчук І.В., посвідчення № 075789 від 01.03.2023 
від позивача: Прокоп`єва Т.О., посвідчення № 2021 від 09.10.2025
від відповідача: не прибув
СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах, позивач: Запорізька міська рада з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю “Промактив груп” про стягнення з відповідача несплачену орендну плату за договором оренди землі, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему міста Запоріжжя Запорізької області від 11.11.2011 за № 231010004000144, у розмірі 17 216 411,77 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.02.2026 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/420/26 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.
Позов заявлено на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 16, 628, 632, 651, 654 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 12, 181, 189, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 271, 289 Податкового кодексу України, ст. ст. 1, 15, 21, 30 Закону України «Про оренду землі» та мотивовано тим, що між Запорізькою міською радою та ПрАТ «Завод напівпровідників» укладено договір оренди землі № б/н, без зазначення дати, а саме: земельної ділянки загальною площею 11,7671 га, з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему міста Запоріжжя Запорізької області від 11.11.2011 за № 231010004000144. При цьому, відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, зареєстрованого в реєстрі за № 1-123 від 01.04.2021, право власності на вказані об`єкти нерухомості, перейшло від ПрАТ «Завод напівпровідників» до ТОВ «Промактив груп». Запорізькою міською радою на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.08.2024 здійснено розрахунки розміру орендної плати за період з 03.04.2021 по 30.11.2025. Так, розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111 у період з 03.04.2021 по 30.11.2025 мав складати 17 216 411,77 грн. Разом із тим, упродовж вказаного періоду орендар не перерахував орендну плату до місцевого бюджету, що стало підставою звернення до суду.
Також, заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій прокурор просить суд накласти арешт на нерухоме майно ТОВ “Промактив груп” (код ЄДРПОУ: 43746308), яке розташоване за адресою: вул. Теплична, 16, м. Запоріжжя, а саме: будівля складу трихлорсилану блочна інв. №10100, площа: 1101,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 32262723101. 
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.02.2026 розгляд заяви про забезпечення позову у справі № 908/420/26 визначено судді Азізбекян Т.А.
Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито провадження у справі № 908/420/26 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/24/26. Судове засідання призначено на 18.03.2026. Цією же ухвалою заяву керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову прийнято та призначити до розгляду у підготовчому засіданні 18.03.2026.
Ухвалою суду від 18.03.2026 задоволено заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про забезпечення позову у справі № 908/420/26. Відкладено підготовче засідання на 13.04.2026.
Ухвалою суду від 13.04.2026 закрито підготовче провадження. Розгляд справи по суті призначено на 04.05.2026. 
Судове засідання відкладалось на 12.05.2026, яке перенесено на 14.05.2026, про що судом винесено відповідні ухвали.
08.05.2026 позивачем подані суду письмові пояснення, в яких зокрема зазначає, що у 2023 році Запорізька міська рада мала намір вживати заходи претензійно позовного характеру до ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП», зокрема в частині внесення змін до договору оренди землі від 11.11.2011 за № 231010004000139 щодо розміру орендної плати з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вимог чинного законодавства. Департамент управління активами Запорізької міської ради листом від 29.09.2023 №2509/01/01-07 повідомляв, що щодо вказаної земельної ділянки уповноваженою особою Запорізької міської ради подано повторні запити на видачу витягів із технічної документації з нормативно грошової оцінки землі, які наразі перебувають на опрацюванні у територіальному органі, який веде Державний земельний кадастр (Відділ №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області). При цьому, витяг із нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2023 рік Запорізькою міською радою отримано не було. Укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111 не відповідало б критеріям належного та ефективного способу захисту прав. Належному способу захисту орендодавця у такому випадку відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності (вказана правова позиція викладена в п. 110 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22). Додатково повідомляє, що Запорізькою міською радою не вживались заходи претензійно-позовного характеру щодо стягнення з ТОВ «ПРОМАКТИВ ГРУП» заборгованості з орендної плати за договорами оренди землі від 11.11.2011 року за № 231010004000139 щодо земельної ділянки площею 11,7671га, кадастровий номер 2310100000:02:018:0111 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 16.
Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 14.05.2026 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Позивач підтримав позицію прокурора.
Представник відповідача у судове засідання 14.05.2026 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.
Суд враховує, що відповідно до ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7).
Отже, отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІКС.
Ухвали суду про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи доставлені до електронного кабінету відповідача, що підтверджується відповідними довідками Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа. 
Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі “Пономарьов проти України” від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України “Єдиний державний реєстр судових рішень”://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України “Про доступ до судових рішень” № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов ні у встановлений в ухвалі суду від 02.03.2026 у справі № 908/420/26 процесуальний строк для подачі відзиву, ні пізніше, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк та пізніше не надходило.
Наявні матеріали справи № 908/420/26 дозволяють розглянути справу по суті спору.
В засіданні 14.05.2026 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження. 
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, позивача, суд

УСТАНОВИВ:

Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави під час використання земель комунальної власності.
За результатами опрацювання інформації, яка розміщена в Державному земельному кадастрі встановлено, що між Запорізькою міською радою та ПрАТ «Завод напівпровідників» укладено договір оренди землі № б/н, без зазначення дати, а саме: земельної ділянки загальною площею 11,7671 га, з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему міста Запоріжжя Запорізької області від 11.11.2011 за № 231010004000144 (далі за тестом: Договір).
Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець, відповідно до рішення дев`ятої сесії шостого скликання Запорізької міської ради від 18.05.2011 № 51/70 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування виробничого майданчика, розташовану за адресою: вул. Теплична, 16, м. Запоріжжя.
Відповідно до п. 2 Договору зазначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 11,7671 га, з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111.
Згідно з п. 10 Договору встановлено, що договір укладено на 49 років.
У випадку надання земельної ділянки для спорудження (реконструкції) об`єктів містобудування, орендна плата з дати укладення договору оренди до прийняття об`єкту до експлуатації, вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 442 289, 97 грн, що складає трикратний розмір земельного податку в цінах 2011 року. (п.п. 11.1 п. 11 Договору).
З дати введення об`єкту до експлуатації орендна плата вноситься у розмірі 1 061 510,00 грн, що складає трикратний розмір земельного податку в цінах 2011 року (п.п. 11.1.1. п. 11 Договору).
Відповідно до п. 12 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Вимогами п. 14 Договору вказано, що розмір орендної плати переглядається, зокрема у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; затвердження нової нормативно грошової оцінки землі.
Відповідно до п.п. 33.6 п. 33 Договору Орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.
Орендодавець має право здійснювати контроль за виконанням умов договору з боку Орендаря, в тому числі за правильністю індексування та повнотою перерахування орендної плати (п.п. 30.8 п. 30 Договору).
При цьому, відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, зареєстрованого в реєстрі за № 1-123 від 01.04.2021, право власності на вказані об`єкти нерухомості, зокрема розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111, перейшло від ПрАТ «Завод напівпровідників» до ТОВ «Промактив груп».
Отже, враховуючи застереження статті 120 Земельного кодексу України у редакції, яка діяла на момент набуття права власності, право користування вказаною земельною ділянкою перейшло до ТОВ «Промактив груп» на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача: ПрАТ «Завод напівпровідників».
Разом з тим, рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 (далі – Рішення № 7) затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя та з 01.01.2016 введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста Запоріжжя.
Згідно з п. 8 Рішення № 7 нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.
Пунктом 11 вказаного рішення відповідному управлінню Запорізької міської ради доручено здійснити з 01.01.2016 нарахування земельного податку і орендної плати за землю на підставі відповідних витягів з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до наданих витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111 у розмірі 131 459 687,78 грн (витяг від 20.08.2024 за № НВ-2300113932024).
У подальшому, Запорізькою міською радою на підставі вказаного вище витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.08.2024 здійснено розрахунки розміру орендної плати за період з 03.04.2021 по 30.11.2025.
Так, враховуючи вказаний розрахунок, розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111 у період з 03.04.2021 по 30.11.2025 мав складати 17 216 411,77 грн.
Разом з тим, відповідно до інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області від 15.01.2026 за № 536/5/08-01-04-01-05 ТОВ «Промактив груп» з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомості за указаною земельною ділянкою взагалі не надається податкова звітність до контролюючих органів. Одночасно також указаним листом повідомлено, що ПрАТ «Завод напівпровідників» до контролюючого органу надавалась податкова звітність з плати за землю із нарахуванням нульових річних грошових зобов`язань за період з 2021-2023 роки, а за період 2024-2025 роки податкову звітність не надано.
Прокурор стверджує, що з урахуванням положень ст. 632 Цивільного кодексу України, ст. 271, 289 Податкового кодексу України та ст. ст. 15, 21 Закону України “Про оренду землі”, ТОВ “ПРОМАКТИВ ГРУП” зобов`язане сплатити Запорізькій міській раді несплачену орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111 за період з 03.04.2021 по 30.11.2025 у розмірі 17 216 411,77 грн.
Не здійснення протягом тривалого часу Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади м. Запоріжжя стало підставою для звернення до суду прокурора з даним позовом. 
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
Згідно з приписами частин 3, 4 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Не виконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.
Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно з частиною 3 даної статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.
Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Відповідно до ст. 2 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Статтею 25 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Земельна ділянка з кадастровим № 2310100000:02:018:0111, яка розташована по вул. Теплична, 16 у м. Запоріжжі, відноситься до земель комунальної власності. 
Враховуючи викладене, Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності” та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки, тобто є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності” та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки. 
Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області направлено на адресу Запорізької міської ради запити від 21.03.2024 № 52 103-2934ВИХ-25, 02.07.2024 № 52-103-6465ВИХ24, 03.10.2024 № 52-103-9360ВИХ-25, 26.12.2026 № 52-103-10108ВИХ-25 про вжиті заходи претензійно-позовного характеру щодо стягнення з ТОВ “ПРОМАКТИВ ГРУП” несплаченої орендної плати за фактичне використання земельної ділянки, кадастровий номер: 2310100000:02:018:0111. 
Листом від 03.02.2026 № 1125/01/01-07 Департамент управління активами Запорізької міської ради надав окружній прокуратурі розрахунки розміру орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер 2310100000:02:018:0111 за період з 03.04.2021 по 30.11.2025. Також, вказаним листом повідомлено окружну прокуратуру про те, що Департаментом правового забезпечення Запорізької міської ради не вживалися заходи претензійно-позовного характеру щодо стягнення з ТОВ “ПРОМАКТИВ ГРУП” несплаченої орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером: 2310100000:02:018:0111 за період з 03.04.2021 по 30.11.2025.
Таким чином, Запорізька міська рада, як власник земельної ділянки та орендодавець земельної ділянки, не вжила достатніх заходів щодо стягнення з орендаря належного розміру орендної плати відповідно до вимог договору та законодавства та не звернулась до суду з відповідним позовом.
Вказані обставини свідчать про не здійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя, та наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” підстав для їх представництва.
Зважаючи на нездійснення Запорізькою міською радою заходів для звернення до суду та враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов до висновку, що прокурор обґрунтовано, у межах своїх повноважень, звернувся до суду з даним позовом.
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України , цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
За змістом ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
За правилами ст. 120 Земельного кодексу України у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
До особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Аналогічні вимоги дублюються у статті 377 Цивільного кодексу України у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.
Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.
При цьому, договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника об`єкта нерухомості) припиняється відповідним правочином, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 922/510/19.
Отже, оскільки ТОВ «Промактив груп» набуло у приватну власність об`єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111, а попередній власник таких об`єктів нерухомості: ПрАТ «Завод напівпровідників» мав право користування вказаними земельними ділянками на підставі Договору оренди землі, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему міста Запоріжжя Запорізької області від 11.11.2011 за № 231010004000144, то право користування на відповідні земельні ділянки перейшло до ТОВ «Промактив груп».
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» землі, регулюються Земельним кодексом України відносини, пов`язані з орендою , Цивільним кодексом України , цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
У п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено, що серед загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.
Частинами 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
У ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства (ч. 1 та 2 ст. 648 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» вказано, що договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України ).
Частиною 3 статті 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Отже, договір оренди землі є цивільно-правовим договором оренди (найму), що регулюється Цивільним кодексом України, іншими нормативними актами. Особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються.
Норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності.
Відповідно до вимог ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним, а земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, є об`єктом оподаткування.
Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно з п. 271.1.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування платою за землю є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Таким чином, для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України «Про оцінку земель».
Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
За змістом ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення – не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».
Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений ст. 23 Закону України «Про оцінку земель».
Частинами 1, 3 та 4 цієї статті передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України.
Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Положеннями п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Із системного аналізу приписів Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про оцінку земель», Податкового кодексу України слідує висновок, що зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності призводить до зміни розміру орендної плати.
Зазначене відповідає положенням ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України, відповідно до якого зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується, затверджує орган місцевого самоврядування відповідним рішенням. В органу місцевого самоврядування відсутній обов`язок узгоджувати таке рішення з орендарем земельної ділянки.
Натомість в орендаря земельної ділянки державної або комунальної власності з моменту введення в дію нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі за № 635/4233/19 виснувала, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.
У постанові від 05.06.2024 у справі 914/2848/22 Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.
Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах.
Орендодавець у випадку зміни розміру орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної чи комунальної власності вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення спірної суми.
Належному способу захисту орендодавця у такому випадку відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування, відповідно до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності.
Так, рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя. Нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя введена в дію з 01.01.2016.
Відповідно до п. 8 Рішення за № 7 нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.
У п. 10. Рішення № 7 передбачено, що Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (актуальна назва – Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області) забезпечує оформлення та видачу витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок міста Запоріжжя.
Пунктом 11 Рішення № 7 доручено відповідному управлінню Запорізької міської ради здійснити з 01.01.2016 нарахування земельного податку і орендної плати за землю на підставі відповідних витягів з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до наданого витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:02:018:0111 у розмірі 131 459 687,78 грн (витяг від 20.08.2024 за № НВ-2300113932024).
Пунктом 288.1. статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Відповідно до п. 288.4. ст. 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Положеннями пп. 288.5.1. п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку (3%) та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Відповідно до п. 284.1 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Пунктом 3.1 ст. 3 Податкового кодексу України до складу податкового законодавства України віднесено, зокрема, рішення органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів.
Рішення органів місцевого самоврядування напряму ідентифіковані законодавцем як нормативно-правові акти з питань оподаткування місцевими податками та зборами (пункт 12.5 статті 12 ПКУ) (позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 10.12.2021 у справі № 940/2301/18).
Рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати» (далі – Рішення № 26) визначено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).
Так, за використання земельних ділянок, наданих для розташування виробничого майданчика (інші земельні ділянки м. Запоріжжя) встановлено річну орендну плату у розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Пунктом 5 Рішення № 26 визначено привести у відповідність з даним рішенням договори оренди землі шляхом укладання додаткових угод про внесення змін (в частині розміру орендної плати) до договорів оренди землі.
Так суд враховує, що умовами договору оренди землі, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему міста Запоріжжя Запорізької області 11.11.2011 за №231010004000144, безпосередньо передбачені випадки перегляду розміру орендної плати, зокрема у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; затвердження нової нормативно грошової оцінки землі; в інших випадках, передбачених законом (п. 14 Договору).
Запорізькою міською радою здійснено розрахунок орендної плати за земельну ділянку з кадастровим № 2310100000:02:018:0111, яку мало сплачувати ТОВ “ПРОМАКТИВ ГРУП”, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 № 1724.
Відповідно до вказаного розрахунку загальна сума орендної плати, яку мало сплатити ТОВ “ПРОМАКТИВ ГРУП” за період з 03.04.2021 про 30.11.2025 відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельних ділянок становить 17216411,77 грн.
Розрахунок орендної плати судом перевірений та визнано правильним.
Обставини справи свідчать, що відповідач оплату орендної плати за наведену земельну ділянку у спірний період не здійснював, заборгованість з орендної плати становить 17216411,77 грн. 
Суд зазначає, що відповідач, як новий власних майна та, відповідно, користувач земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:02:018:0111, діяв та продовжує діяти недобросовісно, внаслідок чого Територіальна громада міста Запоріжжя не отримує дохід у міський бюджет.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Прокурор надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.
Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 74 ГПК України, визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про виконання ним зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, суду не надав. 
Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 206596,94 грн за подання позовної заяви та у сумі 1331,20 грн за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача шляхом їх стягнення на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя, якою сплачено судовий збір.
Відносно вжитих судом заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно ч.ч. 7, 8 ст. 145 ГПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМАКТИВ ГРУП”, (пр. Голосіївський, буд. 132, м. Київ, 03127, ідентифікаційний код 43746308) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код 04053915) несплачену орендну плату за договором оренди землі, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему міста Запоріжжя Запорізької області 11.11.2011 за №231010004000144, за період з 03.04.2021 по 30.11.2025 у розмірі 17216411 (сімнадцять мільйонів двісті шістнадцять тисяч чотириста одинадцять) грн 77 коп.
Видати наказ.
3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМАКТИВ ГРУП”, (пр. Голосіївський, буд. 132, м. Київ, 03127, ідентифікаційний код 43746308) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 02909973), розрахунковий рахунок UА438201720343180001000000271, відкритий у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) – кошти, витрачені у 2026 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в суді у розмірі 206596 (двісті шість тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн 94 коп. та за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.05.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян