Номер провадження: 33/813/925/26
Номер справи місцевого суду: 522/2370/26 
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №587635, 10 лютого 2026 року о 09 год. 42 хв. в м. Одеса по вул. Пирогівська, буд. 22, гром. ОСОБА_1 керував ТЗ Chevrolet Epica ДНЗ НОМЕР_1 при цьому не маючи права керування ТЗ, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху. Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки згідно постанови ЕНА6461317 від 04.01.2026 ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн. 
Не погодившись з вказаною постановою суду, 31.03.2026 захисник ОСОБА_1 адвокат Хараїм О.В. подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2026 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто вказану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.
Згодом захисником Хараїм О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подані доповнення до вказаної апеляційної скарги, в якій захисниця зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною, з огляду на такі обставини:
- матеріалами справи №522/2370/26 не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 о 09:42 год. транспортним засобом. На відеозаписі, наявному в матеріалах справи, зафіксовано що ОСОБА_1 сидить на водійському сидінні, однак рух автомобілем не здійснювався. При цьому дружина ОСОБА_1 пояснила поліцейським, що керувала автомобілем саме вона, однак під час руху їй стало погано, і вона здійснила вимушену аварійну зупинку. Після цього ОСОБА_1 пересів на водійське сидіння з метою заглушити автомобіль;
- надана до суду копія постанови ЕНА6461317 від 04.01.2026 не містить будь-яких пояснень ОСОБА_1 , а також його підпису про те, що вона була ним отримана або ж відомостей про направлення постанови рекомендованим листом на адресу апелянта;
- до матеріалів справи не долучено належних та достовірних доказів вчинення  ОСОБА_1 повторно протягом року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 126 КУпАП, сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами по справі є:
- протокол серії ЕПР1 №587635 від 10.02.2026 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП стосовно водія ОСОБА_1 щодо керування ним т/з не маючи права на керування, вчинене повторно протягом року (а.с. 1);
- копія постанови ЕНА №6461317 від 04.01.2026 за ч. 2 ст. 126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не маючи права керування відповідної категорії (а.с. 3);
- довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої станом на 10.02.2026 ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме - постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6461317 від 04.01.2026 (а.с.5);
- записи з бодікамер працівників поліції, що містяться на DVR-D диску (а.с. 6).
Зазначені докази в своїй сукупності містять фактичні дані про подію і обставини скоєного правопорушення та не були спростовані в ході розгляду апеляційної скарги.
Так, положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП, крім іншого, визначена відповідальність за повторне протягом року, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Як вбачається з долучених до справи відеозаписів, поліцейський о 09:41:06 виходить з службового автомобіля та підходять до припаркованого біля лівого краю проїзної частини ТЗ Chevrolet Epica ДНЗ НОМЕР_1 , представляються, роз`яснюють причину зупинки.
Під час спілкування з водієм поліцейський просить надати водійське посвідчення, на що останній відповідає: "немає. Забув вдома". Жодного заперечення ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом зазначено не було.
В ході розмови працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про підозру перебування останнього під впливом лікарських препаратів, і без заперечень водія, було проведено поверхневий огляд останнього. 
В подальшому, під час перевірки документів, було встановлено особу водія як ОСОБА_1 та те, що останній керував транспортним засобом без права керування останнім.
Також було встановлено, що протягом року ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Проте такі не відповідають обставинам справи виходячи з наступного.
З долучених відеозаписів з бодікамер працівників поліції вбачається, що чоловік, який перебував на водійському сидінні, та особу якого в подальшому було встановлено як ОСОБА_1 , не заперечував факт особистого керування автомобілем та не вказував на будь-яких інших осіб, які б могли ним керувати.
Інша особа, яка знаходилась в автомобілі, особу якої згодом встановили, як ОСОБА_2 , зазначила поліцейським: "водійського немає в нього посвідчення, машина моя. Я зараз на нараду в районну адміністрацію запізнююсь о 10 годині, тому за кермо сів чоловік. Хоч в нього немає водійського посвідчення, трохи більше досвіду. Я не дуже добре себе почуваю, а так машину мала вести я. Я розумію, що ви маєте виписати штраф, випишіть будь-ласка тому, що ми дуже сильно запізнюємось. Я далі сяду за кермо" (09:42:45).
В суді першої інстанції ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання своєї вини, в якій зазначив: "я, ОСОБА_1 , розуміючи значення своїх дій, без стороннього примусу та керуючись власною волею - визнаю свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України", та проставив особистий підпис (а.с. 10).
Вже під час розгляду справи апеляційним судом задоволено клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що за кермом їхала вона, та коли їй стало зле, вони з ОСОБА_1 помінялись місцями і одразу приїхала поліція.
Проте такі пояснення з очевидністю суперечать відеозапису, повідомлена версія подій з`явилась при розгляді справи в апеляційній інстанції, оскільки ані при складанні протоколу, ані в суді першої інстанції вона не була повідомлена апелянтом, а тому не може бути прийнята судом до уваги. 
Більше того, такий перебіг подій за участю дружини як водія не був відображений на відеозаписі.
З моменту вчиненняОСОБА_1  адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, надаючи оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання про доведеність в діях притягнутого ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Сама по собі відсутність на приєднаних до справи відеозаписах факту керування останнім транспортним засобом чи перебування такого засобу в стані руху, не може розглядатись як безумовна підстава для закриття провадження на підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки матеріали справи місять достатню кількість належних доказів, які в своїй сукупності, відповідаючи стандарту доказування «поза рознімним сумнівом, доводять вину притягнутого в інкримінованому йому діянні.
За вказаних обставин апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду, як ухваленої з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова