Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 514/1829/25
Провадження по справі№  2-а/514/30/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року с-ще Бессарабське 

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кирилюк І.М.,
за участю секретаря судового засідання - Царан К.П.,
представника позивача – Риженка Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду (с-ще Бессарабське) адміністративну справу в порядку ст.ст. 268-271, 286 КАСУ за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.08.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) виніс постанову №3278, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній в порушення п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року № 3621-IX (далі - Закон №3621-IX) не пройшов повторний медичний огляд.
Вважає рішення незаконним та винесеним з порушенням процесуальних норм.
Ухвалою суду від 12.12.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, витребувані матеріали адміністративної справи. За клопотанням позивача поновлено процесуальний строк оскарження в судовому порядку постанови ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 10.02.2026 року надало суду копію матеріалів адміністративної справи стосовно Картакай за ст. 210-1 ч.3 КУпАП.
Ухвалою суду від 20.04.2026 року у справі залучено до участі у справі співвідповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6 .
04.05.2026 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому з посиланням на п.7 ч.1 ст. 4 КАС України та позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловлену у постанові від 17.09.2020 року у справі 3 742/2298/17, зазначив, що не є належним відповідачем у цій справі, оскільки суб`єктом владних повноважень, який виніс спірне рішення, є - ІНФОРМАЦІЯ_8 . Просив відмовити у задоволенні позову. 
Суд в ухвалі від 20.04.2026 року висловив позицію з цього питання, яка ґрунтується на вимогах ст. 43 КАС України, що визначає поняття адміністративної процесуальної правосуб`єктності сторін та учасників в адміністративних справах, норми якої поширюються на окрему категорію термінових справ, до якої належить і ця справа. Також суд обґрунтував свою позицію нормами Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого на виконання вимог Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок військову службу» (далі - Закон № № 2232-XII) постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі - Положення про ТЦК та СП). Згідно з ІНФОРМАЦІЯ_9 є відокремленими підрозділами обласних ТЦК та СП, котрі забезпечують реалізацію повноважень останніх на території району області.
У призначений день та час 18.06.2026 року у судовому засіданні в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача - адвокат Риженко Д.О. 
ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_6 представника для участі у судовому засіданні не направили, про розгляд справи повідомлені. 
В силу ч.3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає її розгляду. 
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду без участі представників відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши представника позивача адвоката Риженка Д.О., дослідивши матеріали справи, відзив на позов суд встановив наступні фактичні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково, що підтверджується - довідкою МСЕК №881879 серія 12ААГ від 16.03.2024 року та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 17.04.2024 р.
21 серпня 2025 року начальником відділення обліку мобілізаційної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_10 майором ОСОБА_2 складений протокол, згідно з яким 21 серпня 2025 року о 09 год 30 хв до ІНФОРМАЦІЯ_10 в АДРЕСА_1 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який в порушення п.2 розділу ІІ Закону №3621-IX не пройшов повторно військово - лікарську комісію.
Цим протоколом повідомлено позивача про дату та час розгляду його справи в ІНФОРМАЦІЯ_12 на 27 серпня 2025 року о 15 год 00 хв. 
У протоколі міститься пояснення ОСОБА_1 , в якому він зазначає, що з протоколом не згоден і не винен, оскільки ВЛК пройшов, проте до 21.08.2025 не отримав відповіді. 
До протоколу додана копія паспорта позивача, довідка МСЕК та пенсійного посвідчення позивача.
Начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 майор ОСОБА_3 27 серпня 2025 року виніс постанову №3278 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою визнав його винним у вчиненні правопорушення та наклав штраф у сумі 17 000 грн 00 коп з посиланням на протокол від 21.08.2025 року та наведені у ньому фактичні обставини
У судовому засіданні представник позивача адвокат Риженко Д.О. пояснив, що його довіритель є особою з інвалідністю безстроково, що звільняє його від вказаного відповідачем обов`язку пройти повторний медичний огляд. Крім того, зі слів позивача йому відомо, що останній пройшов ВЛК в серпні 2024 року. Притягнення позивача до відповідальності вважає протиправним, оскільки норми закону, з посиланням на який прийнято спірне рішення, не поширюються на осіб з інвалідністю. У зв`язку з цим, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Здійснюючі правову оцінку встановлених у справі фактичних обставин, суд дійшов таких висновків.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок військову службу» (далі - Закон № № 2232-XII)). 
Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями ( ч.2 ст.1 Закону № 2232-XII).
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку(ч.3 ст.1 Закону № 2232-XII).. 
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
У зв`язку із повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 та № 65/2022, котрі затверджені Законами України від 24.02.2022 № 2102-IX та від 03.03.2022 року № 2105-IX, відповідно, введено воєнний стан в Україні та оголошено проведення загальної мобілізації, дія яких продовжена на території держави дотепер.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені нормами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII). 
До обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації відноситься зокрема обов`язок проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст. 22 Закону№ 3543-XII). 
Згідно з п.2 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII військовозобов`язані, які визнані у встановленому порядку особами з інвалідністю не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
31.12.2024 року набрав чинності Закон України від 19.12.2024 року № 4170-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Закон № 4170-ІХ).
Цим законом змінено редакцію ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», згідно з якою інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Законом № 4170-ІХ з 31 грудня 2024 року припинено повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України ( п.3 розділу ІІ Закону) . 
Водночас у прикінцевих та перехідних положеннях Закону № 4170-ІХ ( п.2 розділу ІІ Закону) встановлено, що видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за встановленими формами є документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам. Рішення прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі таких рішень, є законними і чинними та прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи. Такі рішення продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій, зокрема визначених і Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування;
Особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням 
Отже зі зміною Законом № 4170-ІХ правового регулювання встановлення інвалідності, особи, яким інвалідність на підставі рішень МСЕК, прийнятих до набрання чинності цим законом (31.12.2024 року) встановлена безстроково, не потребують підтвердження таких рішень у порядку оцінювання експертною командою повсякденного функціонування особи, визначеному Кабінетом Міністрів України. Отримані рішення МСЕК та видані на їх підставі документи на підтвердження статусу таких осіб є чинними.
15 лютого 2025 року набув чинності Закон України від 12 лютого 2025 року № 4235-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3621-IX.
Новою редакцією вказаної норми Закону №3621-IX на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), покладений обов`язок до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі особи мають самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави дійти висновку, що норми Закону №3621-IX не поширюються на осіб з інвалідністю, які набули такого статусу до 31 грудня 2024 року за рішенням МСЕК без зазначення строку проведення повторного огляду (тобто безстроково). 
Відповідно до пункту 1 Положення про ТЦК та СП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Положенням про ТЦК та СП передбачено повноваження органу військового управління та його відокремлених структурних підрозділів розглядати адміністративні справи за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП з дотриманням норм КУпАП ( п.9, п.10 Положення) 
Позивача спірним рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, оскільки він не виконав вимоги пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-IX та не пройшов до 5 червня 2025 року повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Проте такий висновок відповідачів не узгоджується з нормами чинного законодавства. Згідно довідки МСЕК у березні 2024 року позивачу за результатом акта проведеного огляду встановлено інвалідність ІІІ групи безстроково. Отже дія пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3621-IX не поширюється на нього і він не є суб`єктом правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.
Окрім цього позивач на підставі п.2 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII як особа з інвалідністю ІІІ групи безстроково не підлягає призову під час мобілізації. 

Отже, спірна постанова ІНФОРМАЦІЯ_5 (відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_7 ) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суперечить вимогам закону та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію від 09.12.2025 №1.438535355.1, якою підтверджується оплата судового збору в розмірі 484,48 грн. Інші пов`язані з розглядом справи витрати позивачем не заявлялись. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення вимог, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 , як суб`єкта владних повноважень наділеного адміністративною процесуальною правосуб`єктністю у такому спорі (ч.1 ст.139 КАСУ). 
Для ухвалення та прийняття рішення в судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.06.2026 року.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 2, 6, 22, 242-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Скасувати постанову від 27 серпня 2025 року №3278 ІНФОРМАЦІЯ_1 - відокремленого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення на ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного стягнення у виді штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення та складення повного судового рішення. 

Суддя І.М. Кирилюк