Справа № 569/28534/25

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
20 березня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В., з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Сулковського Б.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП за ч. 1 ст. 164 КУпАП,
- зміст ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 - роз`яснено,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 750322, близько 14 год. 57 хв., 26.12.2025 гр. ОСОБА_1 в м. Рівне, площа Театральна, 1 здійснював продаж настоянками без ліцензії із дерев`яного кіоску, чим порушив ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX».
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав, оскільки не здійснював реалізацію будь-яких алкогольних напоїв, вважає, що у його діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, а складений протокол містить істотні порушення вимог законодавства і ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Сулковський Б.П. подав до суду письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. На доведення доводів посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з істотними порушеннями вимог закону та містить суперечності з іншими матеріалами справи, зокрема щодо часу вчинення правопорушення, який не узгоджується з даними акта перевірки. Крім того, у протоколі зазначено реалізацію «настоянки», тоді як актом перевірки зафіксовано алкогольний напій дистиляційного походження — «Чача Карпатська», що свідчить про невизначеність предмета правопорушення. Також захисник вказував, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт здійснення реалізації алкогольних напоїв саме ОСОБА_1 , оскільки ні акт перевірки, ні протокол огляду, ні фотоматеріали не ідентифікують його як особу, яка здійснювала продаж, а фіксують лише факт зберігання продукції. Окремо зазначав, що долучені фотознімки не містять відомостей про час, місце їх створення та особу продавця, а мультимедійні матеріали, на які є посилання в акті перевірки, фактично не були належним чином долучені.
В судовому засіданні захисник Сулковський Б.П. підтримав вказані письмові пояснення.
Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сулковського Б.П., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Статтею 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у якості доказів долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №750322 від 26.12.2025, протокол огляду, пояснення, розписка, фотоматеріали кіоску, акт перевірки.
На переконання суду вказані докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Разом з тим, інші докази, а саме пояснення ОСОБА_1 , фотоматеріали кіоску, де реалізовувався товар, акт, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП є реалізація ним настоянки без наявності відповідної ліцензії.
Підставою для такого висновку став акт фактичної перевірки, в ході якого зафіксовано реалізації (зберігання) алкогольного напою «Чача Карпатська», 0,5 л, 40 %.
За таких обставин, які зафіксовані актом перевірки, визначальною обставиною, що тягне за собою застосування фінансових санкцій до ОСОБА_1 , є доведення факту саме здійснення ним роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, а також встановлення його як безпосереднього суб`єкта такої діяльності. 
Як вбачається з матеріалів справи, акт фактичної перевірки не містить відомостей про особу, яка безпосередньо здійснювала реалізацію вказаного товару, та не ідентифікує ОСОБА_1 як продавця. У ньому лише констатовано факт реалізації (зберігання) підакцизного товару без зазначення суб`єкта правопорушення.
Наявними та допустимими доказами не було доведено факту продажу алкогольного напою «Чача Карпатська», а також не встановлено, що така реалізація, у разі її наявності, здійснювалась саме ОСОБА_1 . 
Інші долучені до справи докази також не підтверджують факту здійснення реалізації саме ОСОБА_1 . Зокрема, протокол огляду від 26.12.2025 містить відомості лише про зберігання алкогольної продукції, що саме по собі не свідчить про здійснення господарської діяльності з її продажу. Фотоматеріали, долучені до справи, не містять ідентифікуючих ознак часу, місця їх створення та особи, яка здійснювала продаж, у зв`язку з чим не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у розумінні закону.
Суд бере до уваги, що між протоколом про адміністративне правопорушення та актом фактичної перевірки наявні суттєві суперечності, зокрема щодо предмета правопорушення, оскільки у протоколі зазначено реалізацію «настоянки», тоді як актом перевірки зафіксовано алкогольний напій дистиляційного походження — «Чача Карпатська», що свідчить про невизначеність об`єкта правопорушення.
При цьому, суд зазначає, що вміст спирту етилового у напої, реалізація якого була зафіксована у акті перевірки, під час проведення перевірки не встановлено.
На думку суду, саме контролюючий орган як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був довести, що проданий напій був саме алкогольним напоєм із вмістом спирту та повинен був ініціювати питання проведення експертного дослідження вилученої рідини на вміст спирту етилового, чого в даному випадку не зробив, хоча відповідні повноваженнями посадові особи для цього мали.
Отже, під час проведення перевірки працівниками поліції не досліджено того факту, чи являється речовина вилучена під час фактичної перевірки спиртовмісною.
Враховуючи ту обставину, що контролюючим органом не було достовірно встановлено ні під час перевірки, ні на час розгляду матеріалів справи, яка саме рідина була реалізована, а також не доведено, що така рідина є алкогольним напоєм у розумінні чинного законодавства, суд зазначає, що відсутні підстави для висновку про наявність об`єкта адміністративного правопорушення.
Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту здійснення реалізації алкогольного напою, а також не підтверджують, що будь-які дії з його продажу вчинялися саме ОСОБА_1 .
Протилежного судом не встановлено.
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
У рішеннях «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов