ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 760/16355/25
провадження № 2/753/11973/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючої судді Котенко Р. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 40 00,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивовані тим, 21 листопада 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, від якого подружжя мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З моменту фактичного припинення шлюбних відносин дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, у зв`язку з чим позивачка змушена звертатися до суду. Також, позивач вказала, що на утриманні відповідача інших осіб немає. Відповідач не має постійного заробітку, його доходи є мінливими та нерегулярними, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено на суддю Котенко Р. В.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року у справі відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
18 березня 2026 року від позивачки до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої остання просила суд викласти позовні вимоги у новій редакції та стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи дня подання позовної заяви про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року заяву про уточнення позовних вимог від 18.03.2026 повернуто позивачу.
30 березня 2026 року від представника відповідача адвоката Даниленка Платона Олександровича до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому останній просив суд частково задовольнити позовну заяву та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 00,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відзив обгрунтований тим, що відповідач працює на посаді радника голови у Національній поліції України та утримує заробітну плату у розмірі 81 540,00 грн у місяць. Відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти на дитину у розмірі 40 000,00 грн, адже на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Крім того, обов`язок утримувати дитину покладаються в рівній частині на батька та матір, у той же час позивачка не обгрунтувала та не довела належним чином, не підтвердила жодними доказами, що вона витрачає на дитину щомісячно 80 000,00 грн. Представник відповідача також зауважив, що відповідач добровільно утримує дитину, перераховуючи щомісячно позивачці аліменти у розмірі 20 000,00 грн.
02 квітня 2026 року від позивачки до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка по суті розцінена судом як заява про зміну предмету позову, відповідно до якої остання просила суд викласти позовні вимоги у новій редакції та стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи дня подання позовної заяви про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття.
Заява про зміну предмету позову відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, відтак, була прийнята судом до розгляду.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 21 листопада 2022 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2917. Після держвавної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06 червня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 599.
Позивачка зазначає, що дитина проживає разом з нею, відповідач проти цієї обставини не заперечує.
З наданих позивачкою позивачкою фіскальних чеків, розрахунків-актів та медичних висновків вбачаються понесені матір`ю витрати на догляд та лікування малолітньої дитини. 
Відповідно до розрахункового листа про нараховане грошове забезпечення № 2915-101 від 24.03.2026, виданого Національною поліцією України, судом встановлено, що відповідач працює радником Голови Національної поліції України та його щомісячний дохід у період з січня по березень 2026 року складає 81 540,00 грн.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст.51 Конституції України).
Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом ст.ст. 81,89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження: стану здоров`я платника аліментів; наявності або відсутності у платника аліментів інших дітей; наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, стягувачем аліментів у відповідності до положень ст. 182 СК України суду не доводились.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач працює на посаді радника Голови Національної поліції України, отримує постійних дохід та має змогу надавати достатню матеріальну допомогу на утримання сина. 
У той же час відповідач у своєму відзиві посилається на те, що на його утриманні також знаходяться непрацездатні батьки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є особами похилого віку, пенсіонерами. 
Крім того, відповідач зазначає, що його батько - ОСОБА_6 є особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку із злоякісним утворенням, встановленою довічно, що підтверджується наявними у матеріалах справи медичними висновками та довідкою МСЕК серії АВ № 0053178 від 06.02.2020. 
Згідно зі статтею 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.
Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. 
Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.10.2018 № 301/160/17).
Суд констатує, що відповідачем не доведений жодними доказами саме факт утримання своїх непрацездатних батьків.
Також, суд не бере до уваги надані позивачкою на підтвердження матеріального стану відповідача відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про дрежела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 2021 по 2023 рік, а також виписки по банківським рахункам відповідача за 2023 рік, з огляду на неактуальність наявної в них інформації станом на час розгляду цієї справи.
Будь-які інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру судом не встановлено та враховуючи заяву позивачки про зміну предмету позову від 02.04.2026, суд, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від запропонованого позивачем розміру аліментів, який відповідає положенням ч. 5 ст. 183 СК України, тобто становить 1/4 частку від всіх доходів платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи, що позов подано до суду 16 червня 2025 року, саме з цієї дати позивачка має право на стягнення аліментів.
Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з пунктом третім частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, за результатами розгляду справи судом, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 247, 263-265, 275, 279, 280, 281, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Р. В. Котенко