ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року 	Львів	Справа № 140/7135/25 пров. № А/857/53674/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді -  суддів: з участю секретаря судового засідання 	Хобор Р. Б., Бруновської Н. В., Шавеля Р. М., Богачука Ю.С.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фудлайф Плюс” на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року, що ухвалила суддя Каленюк Ж.В., у місті Луцьку, у справі № 140/7135/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фудлайф Плюс” до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій, 

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Фудлайф Плюс” звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, у якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 24 березня 2025 року № 0095080707 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій/пені у сумі 73084095,14 грн. та від 09 червня 2025 року № 0178360707 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій/пені у сумі 508722,43 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі актів від 19 лютого 2025 року № 4823/07-07/44359373 та від 14 травня 2025 року № 13299/7/07-07/44359373 документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні товариством зовнішньоекономічних операцій. 
Так ГУ ДПС у Волинській області встановило порушення товариством пункту 2 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) в частині ненадходження товару за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними з нерезидентами: від 29 жовтня 2021 року № 291021 з Pol Export Jaroslaw Roszenko, від 19 серпня 2023 року № 07200032 з Tican Fresh Meat A/S, від 01 грудня 2021 року № 01/12/21 з Polskamp S.A., від 01 грудня 2022 року № 00122022 з Techno Group Sp. z.o.o., від 01 грудня 2022 року №01122022 з Techno Group Sp. z.o.o.
Позивач спірні податкові повідомлення - рішення вважає протиправними, покликаючись на приписи частини шостої статті 13 Закону № 2473-VIII, згідно з якою перебіг строку розрахунків та нарахування пені зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин. Загальновійськова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна є форс-мажорними обставинами. З цього приводу Торгово-промислова палата України оприлюднила лист від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, яким повідомила, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), і тому, задля спрощення процедури спрощення процедури засвідчення форс-мажорних обставин, вказаний лист необхідно вважати загальним офіційним листом. 
Позивач також зазначив, що з початком воєнного стану доставка товарів є ускладненою, оскільки планування логістики як морським, так і автомобільним транспортом займає значно більше часу; узгодження всіх ланок маршруту та залучення різних перевізників з урахуванням черг в пунктах пропуску та необхідністю забезпечення спеціального температурного режиму продуктів харчування робить неможливими поставки на даний час. У зв`язку із загальною мобілізацією труднощі виникають і через брак водіїв; страйки в Польщі на кордоні, через який проходить більшість автомобільних маршрутів, теж значно відтермінували поставки в часі.
Крім того, на переконання позивача, на правовідносини з приводу строків розрахунків в іноземній валюті, зокрема, щодо зупинення строків їх перебігу поширюються й норми пункту 69.9 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України (далі - ПК України), тобто перебіг строку завершення валютних операцій був зупинений у період часу з 07 березня 2022 року (з дати набрання чинності Законом України від 03 березня 2022 року № 2118-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану”) по 01 серпня 2023 року (згідно із Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану”).
Між тим відповідач проігнорував зупинення перебігу строку, визначеного частиною третьою статті 13 Закону № 2473-VIII та пунктом 69.9 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України та протиправно нарахував пеню.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
11 листопада 2025 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким в задоволенні позову відмовив. 
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган довів факт порушення позивачем граничних строків розрахунків за імпортними зовнішньоекономічними контрактами, а позивач не спростував даних, отриманих від Національного банку України, уповноважених банків та митних органів, щодо здійснених авансових платежів, дат митного оформлення товарів та наявності дебіторської заборгованості за нерезидентами. 
Суд першої інстанції також дійшов висновку, що загальний лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 та загальні посилання на воєнний стан і логістичні ускладнення не підтверджують існування форс-мажорних обставин саме щодо виконання конкретних зовнішньоекономічних контрактів позивача, не доводять причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами та невиконанням контрагентами нерезидентами своїх обов`язків, а також не є підставою для автоматичного зупинення строків розрахунків і ненарахування пені. 
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України не змінює спеціального правового регулювання граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, встановленого Законом України «Про валюту і валютні операції» та нормативно правовими актами Національного банку України, а тому не поширюється на нарахування пені за частиною п`ятою статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”. 
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає те, що суд першої інстанції, при прийнятті рішення, порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставин справи. 
Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права, не врахував дію форс-мажорних обставин, підтверджених листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, та помилково не застосував до спірних правовідносин підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення”» Податкового кодексу України. 
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що до ГУ ДПС України надійшли листи ДПС України від 02 січня 2023 року № 29/7/99-00-07-05-01-07, від 01 лютого 2023 року № 2238/7/99-00-07-05-02-07, від 24 лютого 2023 року № 4218/7/99-00-07-05-02-07, від 11 квітня 2023 року № 7743/7/99-00-07-05-02-07, від 28 квітня 2023 року № 9341/7/99-00-07-05-01-07, від 05 липня 2023 року № 15823/7/99-00-07-05-02-07, від 07 серпня 2023 року № 18996/7/99-00-07-05-02-07, від 05 вересня 2023 року № 21760/7/99-00-07-05-02-07 (а.с.61-67), якими доведено інформацію, отриману від НБУ про виявлені факти ненадходження в установлені НБУ граничні строки розрахунків грошових коштів або товарів, яка надана банками згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року № 7, на виконання статей 12 і 13 Закону № 2473-VIII.
Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 ПК України, у зв`язку із надходженням інформації АТ “ПУМБ” щодо порушень встановлених законодавством термінів розрахунків в іноземній валюті (а.с.87) та у зв`язку із ненаданням товариством пояснень та документальних підтверджень на запити, ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 06 січня 2025 року № 55-п, повідомлення від 06 січня 2025 року № 24 (а.с.83-84) провело документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ “Фудлайф Плюс” з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за період з 01 лютого 2021 року по 25 жовтня 2024 року.
За результатами перевірки складено акт від 19 лютого 2025 року № 4823/07-07/44359373 (а.с.87 зворот-97, 155-157). Акт надіслано позивачу з повідомленням про вручення поштового відправлення 19 лютого 2025 року (а.с.98 зворот).
Актом перевірки на підставі даних Державної митної служби України, листа АТ “ПУМБ” від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17 (а.с.87) встановлено таке.
1. Між ТОВ “Фудлайф Плюс” та нерезидент Vion Food International B.V уклали контракт від 29 жовтня 2021 року № 29102021, предметом якого є купівля-продаж сала свійських свиней.
ТОВ “Фудлайф Плюс” здійснило авансові платежі 07 грудня 2022 року на суму 85000,00 євро, 08 грудня 2022 року на суму 100000,00 євро, 13 грудня 2022 року на суму 31500,00 євро, 14 грудня 2022 року на суму 53500,00 євро, 15 грудня 2022 року на суму 78120,00 євро. З порушенням граничного терміну розрахунків імпортовано товар на суму 19829,35 євро (МД № 24UA205140001289U4 від 08 січня 2024 року) та на суму 19324,90 (МД № 24UA205140004236U5 від 22 січня 2024 року); станом на 06 лютого 2025 року дебіторська заборгованість у сумі 308965,75 євро (13411616,17 грн.), що підтверджено листом АТ «ПУМБ» від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17.
2. Між ТОВ “Фудлайф Плюс” та нерезидентом Pol Export Jaroslaw Roszenkо укладено контракт від 29 вересня 2021 року № 29882021, предметом якого є купівля-продаж сала свійських свиней, їстівних субпродуктів свійських свиней морожених.
Позивач здійснив на користь нерезидента авансові платежі: 22 вересня 2022 року на суму 183000,00 євро, 02 листопада 2022 року на суму 126940,00 євро та 39000,00 євро, 03 листопада 2022 року на суму 85000,00 євро, 04 листопада 2022 року на суму 90000,00 євро та 39000,00 євро, 07 листопада 2022 року на суму 226000,00 євро, 08 листопада 2022 року на суму 31500,00 євро. Частину товару імпортовано без порушення граничного терміну розрахунків (МД № 22UA209160014487U8 від 26 грудня 2022 року на суму 20922,00 євро; МД № 22UA209160014516U4 від 27 грудня 2022 року на суму 20383,00 євро; МД № 23UA209160000289U7 від 10 січня 2023 року на суму 26000,00 євро; МД № № 23UA209160000320U5 від 12 січня 2023 року на суму 15300,98 євро; МД № 23UA205140025826U0 від 31 березня 2023 року на суму 10908,00 євро; МД № 22UA205140089615U5 від 12 грудня 2022 року на суму 29219,79 євро). Однак станом на 06 лютого 2025 року дебіторська заборгованість у сумі загальній сумі 684676,23 євро (29720494,25 грн.), що підтверджено листом АТ “ПУМБ” від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17.
3. Між ТОВ “Фудлайф Плюс” та нерезидентом Tican Fresh Meat A/S укладено контракт від 19 листопада 2021 року № 07200032 про поставку сала (шийного) свинячого мороженого.
На виконання умов контракту ТОВ “Фудлайф Плюс” на рахунок нерезидента Tican Fresh Meat A/S здійснило авансові платежі: 22 червня 2022 року на суму 22470,00 євро, 27 червня 2022 року на суму 55020,00 євро, 29 червня 2022 року на суму 65395,00 євро, 06 липня 2022 року на суму 57195,00 євро, 19 липня 2022 року на суму 57195,00 євро, 26 липня 2022 року на суму 24000,00 євро, 27 липня 2022 року на суму 34950,00 євро, 02 серпня 2022 року на суму 31775,00 євро.
ТОВ “Фудлайф Плюс” імпортувало товар (МД UA205140/2022/055844 від 05 серпня 2022 року) на суму 30987,6 євро без порушенням граничних термінів розрахунку. Однак згідно з листом АТ «ПУМБ» від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17 врахована сума для завершення валютного нагляду по авансовому платежу від 22 червня 2022 року 27618,13 євро. З порушенням граничних термінів розрахунку імпортовано товар на суму 19765,15 євро (МД № 23UA209160011291U4 від 03 жовтня 2023 року) та на суму 19738,22 євро (МД № 23UA209160011627U6 від 10 жовтня 2023 року). Листом АТ “ПУМБ” від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17 підтверджено дебіторську заборгованість станом на 06 лютого 2025 року у сумі 289036,10 євро (12546507,93 грн).
4. Між ТОВ “Фудлайф Плюс” та нерезидентом Polskamp S.A. укладено контракт від 01 грудня 2021 року № 01/12/21; предмет контракту – м`ясо куряче механічної обвалки.
На рахунок нерезидента Polskamp S.A. позивач перерахував кошти (аванс): 09 грудня 2022 року у сумі 22260,00 євро та 15 грудня 2022 року у сумі 9450,00 євро. Без порушення граничних термінів розрахунку імпортовано товар згідно з МД № 23UA209160002800U0 від 11 березня 2023 року на суму 9660,00 євро. На підставі листа АТ «ПУМБ» від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17 врахована сума для завершення валютного нагляду по авансовому платежу від 09 грудня 2022 року 921,00 євро; сума дебіторської заборгованості станом на 06 лютого 2025 року становить 30789,00 євро (1336491,99 грн).
5. Між ТзОВ “Фудлайф Плюс” та нерезидентом Techno Group Spolka z o.o. укладено імпортний контракт від 01 грудня 2022 року № 00122022, предмет товару (вказано в інвойсі) - ставрида морожена, тушка.
Позивач на рахунок Techno Group Spolka z o.o здійснив авансові платежі: 06 грудня 2022 року в сумі 250000,00 доларів США та 07 грудня 2022 року в сумі 50000,00 доларів США.
Імпортовано товар з порушенням граничних термінів розрахунку: МД № 23UA205140091570U4 від 31 жовтня 2023 року на суму 4404,40 доларів США; МД № 23UA205140092202U2 від 06 листопада 2023 року на суму 18507,00 доларів США, МД № 24UA209160001163U1 від 30 січня 2024 року на суму 18824,00 доларів США; станом на 06 лютого 2025 року дебіторська заборгованість становить 258264,60 доларів США (10758890,01 грн.), що підтверджено АТ “ПУМБ” у листі від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17.
6. Між ТОВ “Фудлайф Плюс” та нерезидентом Techno Group Spolka z o.o. укладено контракт від 01 грудня 2022 року № 01122022, предмет товару (вказано в інвойсі) - сало (бокове) свиняче морожене.
ТОВ “Фудлайф Плюс” перерахувало на рахунок Techno Group Spolka z o.o кошти: 06 грудня 2022 року в сумі 219000,00 євро.
Товар імпортовано без порушення граничних термінів розрахунку: МД № 23UA209160002525U2 від 06 березня 2023 року на суму 10710,00 євро, МД № 23UA209160002495U7 від 06 березня 2023 року на суму 7272,30 євро, МД № 23UA209160002516U7 від 06 березня 2023 року на суму 10860,45 євро; МД № 23UA209160002523U4 від 06 березня 2023 року на суму 10212,75 євро; МД № 23UA209160002515U8 від 06 березня 2023 року на суму 10262,00 євро; МД № 23UA209160002544U2 від 06 березня 2023 року на суму 22855,80 євро; МД № 23UA209160002536U6 від 06 березня 2023 року на суму 14646,59 євро; МД № 23UA209160002519U4 від 06 березня 2023 року на суму 10746,21 євро; МД № 23UA209160002566U0 від 06 березня 2023 року на суму 22971,30 євро; МД № 23UA209160002588U7 від 06 березня 2023 року на суму 5600,00 євро; МД № 23UA209160002611U9 від 06 березня 2023 року на суму 10611,57 євро.
Товар на суму 23181,76 євро згідно з МД № 24UA205140006192U6 від 29 січня 2024 року надійшов з порушенням граничних термінів розрахунку (граничний термін – 03 червня 2023 року). Відповідно до листа АТ “ПУМБ” від 03 грудня 2024 року № КНО-60.4/17 врахована сума для завершення валютного нагляду по авансовому платежу від 06 грудня 2022 року 22998,14 євро; дебіторська заборгованість станом на 06 лютого 2025 року становить 59252,89 євро (2572055,37 грн).
Перевіркою встановлено порушення: частини третьої статті 13 Закону № 2473-VIII, пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року № 5 (далі – Положення № 5), пункту 14-2 постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану” (із змінами і доповненнями) в частині порушення строків надходження товару. За змістом висновків акта перевірки товар не надійшов/надійшов з порушенням граничних строків розрахунків за укладеними ТОВ “Фудлайф Плюс” з нерезидентами таких контрактів: від 29 жовтня 2021 року № 29102021 з Vion Food International B.V., від 29 вересня 2021 року № 29882021 з Pol Export Jaroslaw Roszenkо, від 19 листопада 2021 року № 07200032 з Tican Fresh Meat A/S, від 01 грудня 2021 року № 01/12/21 з Polskamp S.A. , від 01 грудня 2022 року № 00122022 та від 01 грудня 2022 року № 01122022 з Techno Group Sp. z.o.o. При цьому ТОВ “Фудлайф Плюс” із позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), не зверталося, висновок на продовження строку розрахунків центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку не отримувало, сертифікат для засвідчення форс-мажорних обставин не надало.
На підставі акта перевірки від 19 лютого 2025 року № 4823/07-07/44359373 ГУ ДПС прийняло податкове повідомлення-рішення від 24 березня 2025 року № 0095080707 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій/пені у сумі 73084095,14 грн (а.с.80 зворот-82).
Крім того, судом встановлено, що ДПС України довело до ГУ ДПС у Волинській області (лист від 15 травня 2024 року № 14210/7/99-00-07-05-02-07) інформацію, отриману від НБУ, про незавершені суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності розрахунки у встановлені НБУ граничні строки, яка надана банками (а.с.51, 55). Зокрема, за цією інформацією ТОВ “Фудлайф Плюс” порушено встановлені законодавством терміни розрахунків в іноземній валюті по ряду контрактів, у т.ч. від 19 серпня 2023 року № 07200032 (дата авансового платежу 28 вересня 2023 року, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків – 26 березня 2024 року).
ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 01 квітня 2025 року № 1129-п (а.с.85), повідомлення від 01 квітня 2025 року № 392 (а.с.86), у зв`язку із надходженням інформації АТ АБ “Південний” щодо порушень встановлених законодавством термінів розрахунків в іноземній валюті (а.с.46) та у зв`язку із ненаданням товариством пояснень та документальних підтверджень на запити провело документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ “Фудлайф Плюс” з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за період з 03 серпня 2023 року по 25 вересня 2024 року.
За результатами здійсненої перевірки складено акт від 14 травня 2025 року № 13299/07-07/44359373 (а.с.99-102, додатки а.с.158-163), який згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивач отримав 20 травня 2025 року (а.с.103 том 1).
Актом перевірки на підставі даних Державної митної служби України, листа АТ АБ “Південний” від 25 вересня 2024 року № 17/001/28853/2024-БТ, від 04 квітня 2025 року № 17/001/10170/2025-БТ (а.с.46) встановлено, що між ТОВ “Фудлайф Плюс” та нерезидентом Tican Fresh Meat A/S укладено контракт від 19 серпня 2023 року № 07200032, предметом якого є купівля-продаж сала свійських свиней.
На виконання умов контракту позивач 25 червня 2024 року здійснив на рахунок продавця авансовий платіж в сумі 37417,00 євро; граничний термін надходження товару – 21 грудня 2024 року. Станом на 04 квітня 2025 року прострочена дебіторська заборгованість по попередній оплаті в сумі 37417,00 євро від 25 червня 2024 року, що підтверджується листом АТ АБ “Південний” від 04 квітня 2025 року № 17/001/10170/2025-БТ на додатковий запит ГУ ДПС у Волинській області від 18 березня 2025 року № 5087/6/03-20-07-01-06 про суму незавершених розрахунків у встановлені НБУ граничні строки розрахунків. ТОВ “Фудлайф Плюс” із позовною заявою не зверталося, висновок на продовження строку розрахунків центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку не отримувало, сертифікат для засвідчення форс-мажорних обставин не надало (пункт 3.1.1 акту).
Перевіркою встановлено порушення: частини третьої статті 13 Закону № 2473-VIII, пункту 21 розділу II Положення № 5, пункту 14-2 постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями) в частині ненадходження товару за укладеним ТОВ “Фудлайф Плюс” з нерезидентом Tican Fresh Meat A/S контракту від 19 серпня 2023 року № 07200032.
На підставі акту перевірки від 14 травня 2025 року № 13299/07-07/44359373 ГУ ДПС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 09 червня 2025 року № 0178360707 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій/пені у сумі 508722,43 грн. (а.с.78 зворот-79).
Податкові повідомлення-рішення від 24 березня 2025 року № 0095080707 та від 09 червня 2025 року № 0178360707 є предметом оскарження у цьому спорі. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки апеляційна скарга позивача стосується висновків суду першої інстанції щодо правомірності обох податкових повідомлень-рішень та застосування до спірних правовідносин положень про форс-мажор і підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України, апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції у цих межах. 
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України “Про валюту і валютні операції” органами валютного нагляду є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства. 
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Відповідно до частини третьої цієї статті у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, встановлені Національним банком України. 
Частиною п`ятою статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором або вартості недопоставленого товару в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором або вартості недопоставленого товару. 
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту). 
Отже, закон пов`язує зупинення перебігу строку розрахунків та ненарахування пені не з самим фактом існування надзвичайних обставин загального характеру, а з доведеним зупиненням виконання конкретного зовнішньоекономічного договору у зв`язку з такими обставинами та належним підтвердженням періоду їх дії. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені позивачем загальні обставини воєнного стану, обмеження роботи окремих портів, ускладнення логістики, черги у пунктах пропуску, брак водіїв та страйки на польському кордоні самі по собі не доводять неможливості поставки товару саме за контрактами, укладеними позивачем з Vion Food International B.V., Pol Export Jaroslaw Roszenko, Tican Fresh Meat A/S, Polskamp S.A. та Techno Group Spolka z o.o. 
Позивач не надав суду доказів листування з контрагентами-нерезидентами щодо неможливості поставки товару у визначені строки, доказів погодження сторонами зміни маршруту або способу поставки, доказів звернення до контрагентів щодо повернення авансових платежів, доказів відмови нерезидентів повернути кошти у зв`язку з форс-мажорними обставинами, а також доказів того, що конкретні товари за конкретними інвойсами не могли бути поставлені через обставини, які об`єктивно не залежали від позивача чи його контрагентів. 
При цьому сам позивач після запровадження воєнного стану продовжував здійснювати авансові платежі нерезидентам, зокрема у червні-серпні 2022 року, вересні-грудні 2022 року та у червні 2024 року. Така обставина не виключає можливості існування об`єктивних труднощів у діяльності імпортера, однак підтверджує, що позивач продовжував здійснювати господарську діяльність і повинен був оцінювати ризики виконання конкретних контрактів, а у разі неможливості поставки - вживати заходів для зміни умов поставки, повернення коштів або захисту свого права у передбаченому законом порядку. 
Посилання апелянта на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 не спростовує наведених висновків. Такий лист має загальний інформаційний характер, підтверджує наявність військової агресії російської федерації проти України як обставини непереборної сили в цілому, однак не засвідчує виникнення, тривалість та припинення форс-мажорних обставин щодо конкретних зовнішньоекономічних контрактів позивача, не визначає конкретний період неможливості виконання зобов`язань за такими контрактами та не встановлює причинно-наслідкового зв`язку між воєнним станом і ненадходженням конкретного товару. 
Аналогічний підхід викладено у постановах Верховного Суду, зокрема від 21 січня 2025 року у справі № 320/5391/23, від 27 лютого 2025 року у справі № 520/2941/24 та від 14 травня 2025 року у справі № 460/28139/23, у яких Верховний Суд звернув увагу, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, повинні оцінюватися у кожному конкретному випадку, а сам факт воєнного стану або наявність загального листа Торгово-промислової палати України не є безумовною підставою для звільнення від відповідальності за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності без доведення впливу таких обставин на конкретне зобов`язання. 
Доводи апелянта щодо застосування підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. 
Частинами першою - третьою статті 3 Закону України “Про валюту і валютні операції” передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом, зміна положень якого здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону. 
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 липня 2024 року у справі № 240/25642/22 відступив від попередніх висновків щодо поширення положень Податкового кодексу України про ненарахування пені на пеню, передбачену частиною п`ятою статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, та сформулював висновок про те, що спірні правовідносини є специфічними і врегульовані спеціальним Законом України “Про валюту і валютні операції”, а тому саме норми цього Закону підлягають застосуванню, зокрема в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті. 
У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України не поширюються на граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, які врегульовані законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду. Отже, пеня, передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, застосовується на загальних підставах, якщо відсутні спеціально передбачені цим Законом підстави для її ненарахування або зупинення перебігу строків розрахунків. 
Тому посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 300/2906/22 та на принцип презумпції правомірності рішень платника податків не спростовує правильності висновку суду першої інстанції, оскільки після ухвалення цієї постанови судова палата Верховного Суду сформувала інший правовий висновок у постанові від 23 липня 2024 року у справі № 240/25642/22, який підлягає врахуванню при вирішенні спорів у подібних правовідносинах. 
Апеляційний суд також враховує, що позивач не спростував арифметичний розрахунок пені, не навів власного контррозрахунку, не зазначив конкретних помилок у визначенні дат авансових платежів, дат спливу граничних строків, дат митного оформлення товарів, розміру непоставленого товару або курсу Національного банку України, застосованого контролюючим органом при визначенні суми пені. 
Доводи апелянта про те, що акт перевірки від 14 травня 2025 року № 13299/07-07/44359373 позивач не отримував, не можуть бути самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 09 червня 2025 року № 0178360707 за відсутності доведення того, які саме права позивача були порушені внаслідок цього та які обставини позивач був позбавлений можливості довести. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у межах судового розгляду позивач мав можливість ознайомитися з матеріалами справи, надати докази на спростування висновків контролюючого органу та заявити відповідні клопотання, однак належних доказів на підтвердження протиправності вказаного податкового повідомлення-рішення не подав. 
Цей висновок є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фудлайф Плюс” залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі № 140/7135/25 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель 	
Повний текст складено 08.05.2026