Справа № 573/421/26 
Провадження № 2/452/1276/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С., секретаря Кафтан О.Ю.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України і за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в: 
ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 12 серпня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1690543, відповідно до якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 3900грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування на строк 360 днів. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; ОСОБА_1 не повернула своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення розрахунку заборгованості; надалі на підставі Договору факторингу №01.02-03/25 від 29.01.2025р. укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс», останній набув право вимоги за вказаним кредитним договором; враховуючи порушення зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 19964,4грн, з яких 3900грн – заборгованість за тілом кредиту, 9645грн – заборгованість за відсотками, 6419,4грн – пеня. Відтак просять стягнути із відповідача вказану суму та понесені судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення.
У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:
Судом установлено, що 12 серпня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1690543, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3900грн терміном на 360 днів, а вона у свою чергу зобов`язувалася повернути кошти із відсотками за користування.
Згідно Договору факторингу №01.02-03/25 від 29 січня 2025 року ТзОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором.
Відтак із Витягу з реєстру боржників від до Договору факторингу №01.02-03/25 від 29 січня 2025 року та розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 заборгувала позивачу за Договором про надання споживчого кредиту №1690543 – 19964,4грн, з яких 3900грн – заборгованість за тілом кредиту, 9645грн – заборгованість за відсотками, 6419,4грн – пеня.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. Зазначене підтверджується наданим розрахунком заборгованості. 
Звертаючись з позовними вимогами, ТзОВ «Свеа Фінанс» просить також стягнути з відповідача пеню за неналежне виконання зобов`язання за кредитом у розмірі 6419,4грн.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так як відповідач звільнена від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним кредитним договором під час дії воєнного стану, а відтак відсутні підстави для стягнення заявленої в позовних вимогах пені у загальному розмірі 6419,4грн.
За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та слід стягнути із відповідача заборгованість по тілу кредиту в сумі 3900грн та заборгованість по відсотках в сумі 9645грн, всього 13545грн, що передбачено у поданих ним розрахунках виходячи із законодавчих норм, у стягненні пені слід відмовити. 
Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТзОВ «Свеа Фінанс» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2662,4грн, що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №814 від 27.02.2026р. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1810,43грн (13545 х 100% : 19964,4= 68%; 2662,4грн. х 68% = 1810,43грн). 
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, ст. 526, 1054 ЦК України, суд
у х в а л и в:
Позов ТзОВ «Свеа Фінанс» задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , - в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ЄДРПОУ-37616221), - заборгованість в сумі 13545грн (тринадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень) за Договором про надання споживчого кредиту №1690543 від 12.08.2024р. та 1810,43грн (одну тисячу вісімсот десять гривень 43коп) сплаченого судового збору.
У решті частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя