Справа № 163/2388/25 
Провадження № 2/163/61/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 66 225 гривень заборгованості за кредитним договором № 1290-8590 від 22 жовтня 2023 року.
Вимоги обґрунтовано тим, що 22.10.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1290-8590. Відповідно до цього Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 15 000, 00 грн, строк кредитування – 300 днів, базовий період – 21 день, знижена % ставка – 2,50 % в день, стандартна % ставка - 3,00% в день. 
Позивач надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору, тим самим виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. 
Відповідач, зі своєї сторони, підтвердила виникнення у неї кредитного зобов`язання відповідно до умов укладеного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористалась своїм правом протягом 14 днів календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. 
В подальшому, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю та не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, здійснивши лише часткове погашення заборгованості в сумі 8775,00 гривень, у зв`язку із чим станом на 10.09.2025 загальний розмір її кредитної заборгованості склав 138075,00 грн, з яких: 15000,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 123075,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в загальній сумі 71 850,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 66 225,00 грн.
За викладених обставин представник позивача просить стягнути з відповідача неповну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: 15 000,00 грн – простроченої заборгованості за кредитом, 51 225,00 грн - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, що разом становить 66 225,00 грн. 

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 07 листопада 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Климович Т.Д. подала відзив на позовну заяву. У ньому зазначила, що положення укладеного договору є несправедливими умовами, що порушують положення Законів України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів», а нараховані проценти несправедливими та непропорційними. Просила позов задовольнити частково. 

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.
Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

22.10.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» /кредитодавець/ та ОСОБА_1 /позичальник/ уклали Договір про відкриття кредитної лінії № 1290-8590 (далі – Договір).
Цей Договір укладений у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. Договору).
У Договорі сторони погодили такі його істотні умови: загальний розмір кредиту – 15 000,00 грн; дата надання кредиту – 22.10.2023 (п.4.2. Договору); базовий період кредитування – 21 календарний день (п.4.8. Договору); стандартна процентна ставка: 3,00 % за кожен день користування кредитом (п.4.10. Договору); строк кредитування, тобто строк, на який видається кредит, - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення кредиту – 16.08.2024 (п.4.12 Договору); орієнтовна загальна вартість кредиту – 150 000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.14 Договору).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначений у розділі 5 Договору. 
Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А6840». 
На виконання умов Договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 15 000,00 грн шляхом перерахунку на її банківський рахунок, що зазначений у договорі НОМЕР_1 , за допомогою системи LiqPay АТ «Приватбанк», що підтверджується квитанціями АТ КБ «Приватбанк» від 22.10.2023 (ID операція: 2382009399) та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1290-8590 від 22.10.2023.
Отже, позивач, надавши відповідачу кредитні кошти в обумовленій сумі, свої зобов`язання за Договором виконав.
Відповідач, зі своє сторони, умови Договору належним чином не виконувала, кредит та проценти за його користування в повному обсязі не повертала, на погашення заборгованості внесла всього 8 775,00 грн, у зв`язку із чим станом на 10.09.2025 у неї утворилась заборгованість в сумі 138 075, 00 грн, яка складається із 15 000,00 грн тіла кредиту та 123 075,00 грн відсотків за користування кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.10562 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі – Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

На підтвердження існування між сторонами кредитних правовідносин позивач надав належні та допустимі докази, а саме сам кредитний договір та підтвердження перерахування на банківську картку відповідача кредитних коштів. 
З договору № 1321-1026-1 від 23 жовтня 2023 року вбачається, що у відповідності до вимог ч.1 ст.638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства, у тому числі Закону України «Про електронну комерцію».
Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.
Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Зазначена обставина достовірно підтверджується приєднаною до позову платіжною квитанцією про перерахунок коштів, а також не заперечується і відповідачем.
Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала.
Існування у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується доданим до позову детальним розрахунком заборгованості, що складається із тіла кредиту в сумі 15 000,00 грн та відсотків в сумі 123 075,00 грн.
Заборгованість відповідача за своїми складовими відповідає умовам кредитного договору, у тому числі щодо обрахунку відсотків за користування кредитом.
Стосовно посилання представника відповідача у відзиві на те, що розмір нарахованих відсотків суперечить чинному законодавству, зокрема, вимогам Законів України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів», то суд їх відхиляє з огляду на таке.
Зі змісту абзацу 2 частини 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якого сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін, слідує, що ця норма стосується розміру саме неустойки та платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань за договором, а не відсотків, що нараховані за правомірне користування кредитними коштами.
Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Відповідач вважає, що нарахована позивачем сума по відсотках є непропорційно великою сумою компенсації за невиконання зобов`язань за кредитним договором. 
Однак слід зазначити що в розумінні ч.ч.1, 2 ст.10562 ЦК України проценти за правомірне користування кредитними коштами за своєю природою не є компенсацією за невиконання зобов`язання. 
У кредитному договорі № 1290-8590 від 22 жовтня 2023 року розмір процентів узгоджений обома сторонами, є чітко визначеним і зрозумілим без будь-якого можливого двозначного трактування. Відповідач ОСОБА_1 як позичальник, укладаючи кредитний договір, на власний розсуд погодилась саме з таким розміром процентної ставки, підписала кредитний договір без зауважень та не скористалась своїм правом на відмову від договору, отримала кредитні кошти і ними користувалась.
Цей кредитний договір є чинним, недійсним судом не визнаний.
З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2021 у справі № 607/11746/17).

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити про відсутність підстав для застосування за кредитним договором положень ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року, тобто після укладення між сторонами кредитного договору №1290-8590 від 22.10.2023.
За змістом пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» положення ч.5 ст.8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Тобто, відповідно до положень ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону № 3498-IX продовження строку користування кредитом може здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору.
Отже, такі законодавчі приписи не дають підстав для зменшення відсотків за укладеним відповідачем у цій справі кредитним договором, оскільки цей договір укладений до набрання чинності ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» та строк його дії не продовжувався після набрання чинності указаним Законом в порядку, визначеному ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», шляхом укладення додаткової угоди, тому процента ставка нараховується у відповідності до чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом і підстав нараховувати понижену проценту ставку у розмірі 1% у суду відсутні.

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази.
Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконала, тим самим порушила умови договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судовому порядку. 
Крім цього, позивач скористався правом застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та часткового списав заборгованість по нарахованим процентам в сумі 71850,00 грн. 
Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1290-8590 від 22.10.2023 в загальній сумі 66 225 (шістдесят шість тисяч двісті двадцять п`ять) гривень, яку становлять:
- 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень тіла кредиту;
- 52 225 (п`ятдесят дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»; місце знаходження – бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, місто Київ; код ЄДРПОУ – 38548598;
відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя С.А.Шеремета