Справа №731/164/26 
Провадження №2/731/215/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
cудді          Савенка А.І.,
за участю секретаря       Леоненко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2026 року до суду надійшла вказана позовна заява. 
В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклав із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитний договір № 566437418 у формі електронного документа. За цим договором позичальник отримав на свою банківську картку 2 000,00 грн кредитних коштів. Надалі ОСОБА_1 збільшив суму кредиту до 8 000,00 грн.
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року перейшло до нового кредитора, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Надалі до вказаного договору укладались додаткові угоди. 
30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 30/1023-01, на виконання якого за Реєстром прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року право грошової вимоги за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». 
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС. 
Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 в сумі 33 723,58 грн. 
ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювали ніяких нарахувань за договором. Відповідач не виконав свого обов`язку з погашення кредитної заборгованості. 
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року у розмірі 33 723,58 грн, 2 662,40 грн сплаченого судового збору та 7 000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06 травня 2026 року. 
 
За клопотанням відповідача йому продовжено строк для подання відзиву до 21 травня 2026 року, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався до 08 червня 2026 року (а.с. 114). 
 
21 травня 2026 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 125-134). 
 
26 травня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача (а.с. 135-144).
 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав, що просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 3-12). У відповіді на відзив наголошують, що відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. У зв`язку зі сплатою відповідачем відсотків за договором Дисконтний період продовжувався до 30 листопада 2021 року, під час якого проценти за користування кредитом нараховувалися по 1,98% на день. Надалі проценти нараховувалися вже за ставкою 2,98% на день до 24 лютого 2022 року. Відповідно до п. 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Більш того, відповідно до п. 4.3 договору проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду), є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Договір укладений відповідачем добровільно, з дотриманням принципу добросовісності. Зробивши часткову оплату за договором, ОСОБА_1 вчинив конклюдентні дії щодо визнання умов договору. Витрати на правничу допомогу є обґрунтованими, оскільки робота адвоката виконана належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 123, 124). У відзиві вказав, що кредитна лінія надавалась йому строком на 10 днів, а тому відсотки за договором можуть бути нараховані та стягнуті з нього саме за цей строк (в межах строку кредитування) в сумі 1 243,44 грн. Сума відсотків, які просить стягнути з нього позивач, є непропорційною тілу кредиту, оскільки у три рази перевищує суму кредиту. Враховуючи положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та рішення Конституційного суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013, існують підстави для зменшення розміру відсотків у зв`язку з їх непропорційністю та несправедливістю. Крім того, нарахування відсотків фактором не передбачено умовами договору № 28/1118-01, а тому відсутні підстави для стягнення відсотків, донарахованих ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».  
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що 18 жовтня 2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір кредитної лінії № 566437418 в електронній формі (зворот а.с. 61 - а.с. 64).
Кредитний ліміт встановлено в сумі 8 000,00 грн (п. 1.1. договору). 
У пункті 1.3 договору вказано, що Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 2000,00 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 27.11.2021. 
Відповідно до п. 1.7. договору Кредитна лінія надається строком на 10 (десять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі – «Дисконтний період»), а саме до 27.11.2021. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором.
Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.8. договору).
Згідно з п. 1.9.3. договору якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. 
Пункт 1.12. договору визначає, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до 4.2. договору строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п.1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. 
Пункт 4.3. договору передбачає, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Договір підписано позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV83VХ7.
Згідно з умовами договору ОСОБА_1 отримав перший транш за договором у сумі 2 000,00 грн одразу після укладення договору, 18 жовтня 2026 року (а.с. 18, зворот а.с. 68), надалі, 20 жовтня 2026 року – 2 950,00 грн, 1 000,00 грн, та 500,00 грн (зворот а.с. 18, 19, 67-68), 23 жовтня 2026 року – 1 000,00 грн (а.с. 20, зворот а.с. 66), 24 жовтня 2026 року – 550,00 грн (зворот а.с. 21, а.с. 66) на загальну суму 8 000,00 грн.
Отримання ОСОБА_1 вищевказаних траншів на загальну суму 8 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 підтверджується довідкою та випискою по рахунку, наданими АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с. 107, 108-111).
Посилання на обставини укладення 18 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1  кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано  ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого йому товариством на вказаний ним номер телефону. 
Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор), з урахуванням Додаткових угод, Клієнт відступив Фактору право вимоги за договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року (а.с. 22-24, 31). 
Надалі до цього договору укладалися додаткові угоди (а.с. 25-28).
Витяг з Реєстру прав вимоги № 166 від 28 грудня 2021 року підтверджує передання права вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року, загальна сума заборгованості 20 135,92 грн, з яких: 7 999,44 грн – заборгованість за основним боргом; 12 136,48 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 29-30).
Відповідно до договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Фактор), Клієнт відступив Фактору право вимоги за договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року (а.с. 32-34, 37).
Витяг з Реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року підтверджує передання права вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року, загальна сума заборгованості 33 723,58 грн, з яких: 7 999,44 грн – заборгованість за основним боргом; 25 724,14 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 35-36).
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с. 38-40, 43-47). 
Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року в сумі 33 723,58 грн, з яких: 7 999,44 грн – заборгованість за основним боргом; 25 724,14 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 41-42). 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з наданими позивачем розрахунками, виконаними первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 48-49) та наступним кредитором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с. 50), а також випискою з особового рахунка за кредитним договором, виконаною ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с. 51), непогашена заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором № 566437418 від 18 жовтня 2021 року станом на 26 грудня 2025 року становить 33 723,58 грн, з яких: 7 999,44 грн – заборгованість за основним боргом; 25 724,14 грн – заборгованість за відсотками. З вказаних розрахунків вбачається, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» нарахувало відповідачу відсотки за період з 18 жовтня 2021 року до 28 грудня 2021 року в сумі 12 136,48 грн, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» - за період з 29 грудня 2021 року до 24 лютого 2022 року в сумі 13 587,66 грн (58 днів), а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» ніякої нової заборгованості не нараховували. 
З розрахунку первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 48-49) вбачається, що оскільки відповідач ОСОБА_1 частково сплачував відсотки, то Дисконтний період продовжувався до 30 листопада 2021 року. Надалі відсотки нараховані первісним кредитором з 01 грудня 2021 року до 28 грудня 2021 року (28 днів) та наступним кредитором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» з 29 грудня 2021 року до 24 лютого 2022 року (58 днів), що не перевищує 90 календарних днів.
За таких обставин суд констатує, що відсотки нараховані відповідачу в межах строку кредитування. 
Посилання відповідача на положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та рішення Конституційного суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013, а також на практику апеляційних судів та Верховного Суду, суд сприймає критично з таких підстав. 
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про  встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
У рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 зазначено, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим частиною третьою статті 509 та частинами першою, другою статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Вказані норми та судова практика стосуються неустойки та процентів як міри відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, тобто тих процентів, які нараховуються після закінчення строку кредитування. 
Разом з тим, відповідачу  ОСОБА_1  нараховані відсотки в межах 90 календарних днів, передбачених п. 1.12.1. Договору, а не після закінчення строку кредитування. Вказані відсотки погоджені сторонами у кредитному договорі та мають чіткі часові межі, а тому підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, суд вважає неспроможними доводи відповідача про безпідставність нарахування відсотків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», оскільки нарахування відсотків фактором не передбачено умовами договору № 28/1118-01. 
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
При цьому ст. 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 
Отже, нарахування Фактором відсотків в межах строку кредитування є правомірним.
Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, що має наслідком наявність заборгованості за основним боргом та відсотками, то позовні вимоги у сумі 33 723,58 грн підлягають задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.
Крім того, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн, на підтвердження яких подав: копію ордера та свідоцтва адвоката Соломка О.В. про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 55); копію договору № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правової допомоги, укладеного позивачем з АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» (а.с. 52); копію додаткової угоди від 01 вересня 2025 року до договору № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правової допомоги (а.с. 53); копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року, у якому перелічено види наданих юридичних послуг (складання позовної заяви, вивчення матеріалів, підготовка адвокатського запиту та клопотання) із зазначенням загальної вартості робіт: 7 000,00 грн за 6 годин роботи (а.с. 54). 
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню в сумі 5 000,00 грн. 
 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, юридична адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, б. 6, каб. 13) заборгованість за Договором кредитної лінії № 566437418 від 18 жовтня 2021 року, укладеним із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», станом на 26 грудня 2025 року, в сумі 33 723 (тридцять три тисячі сімсот двадцять три) гривні 58 копійок, 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу адвоката та судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, а всього стягнути 41 385 (сорок одну тисячу триста вісімдесят п`ять) гривень 98 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          А.І.Савенко