ПОСТАНОВА 
іменем України

08 травня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 390/2017/25
провадження № 22-ц/4809/797/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач),  Єгорової С.М., Карпенка О.Л., 
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», 
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 січня 2026 року у складі судді Подоляк Я.М.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі по тексту ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до Кропивницького районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №643120 від 25.06.2021 у загальному розмірі 82963,21 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у сумі 25000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (далі по тексту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №643120, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 62500,00 грн строком на 730 днів з кінцевим терміном повернення 25.06.2023, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами договору.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. Однак відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.
31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №31012025, відповідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором №643120.
Загальний розмір заборгованості відповідача станом на день формування позовної заяви становив 82963,21 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) складає 48743,92 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 34219,29 грн, які позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості, сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою судді Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 25.08.2025 року справу передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від  06 січня 2026 року позов задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 25.06.2021 №643120 у загальному розмірі 82963, 21 грн. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ісмайлова А.В., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду змінити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 48743, 62 грн, а в іншій частині позовних вимог відмовити.
ТОВ «Факторинг Партнерс» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 січня 2026 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ісмайлова А.В. - без задоволення. Вважало, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 25.06.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №643120 (а.с.41-43).
Згідно з п. 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 62500,00 грн.
Відповідно до п.1.4 договору строк кредиту складає 730 днів з кінцевим терміном повернення 25.06.2023 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені у графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Відповідно до п.1.5 договору тип процентної ставки визначений як фіксований. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних; за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 90% річних.
Згідно з п.п.1.7, 1.8 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 223,97% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 149310,23 грн.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 50000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; у розмірі 12500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 Договору.
Згідно п.3.5 договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.
Відповідно до п.2.4 договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п .2.1 договору, а відповідно до п.2.5 договору кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.
Факт перерахування на рахунок відповідача грошових коштів за кредитним договором підтверджується платіжним дорученням від 25.06.2021 №5508 (а.с.50).
Крім того, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту і таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Вказані документи, як і основний договір по споживчий кредит були підписані особисто відповідачем (а.с.43-44).
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», станом на 25.06.2023 заборгованість відповідача становила 82963,21 грн (а.с.51-52).
31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір надання послуги з факторингу №31012025, відповідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників (а.с.53-59).
Відповідно до п.4.2.3 договору факторингу права вимоги вважаються відступленими (переданими) клієнтом та набутими (прийнятими) фактором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників для друку, за умови виконання фактором вимог цього Договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування, передбачених розділом 6 договору.
Згідно з п.6.1. договору факторингу сума фінансування становить 3167274,41 грн.
Як свідчить копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 31.01.2025 №0492440000 ТОВ «Факторинг Партнерс» перерахувало на рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кошти у сумі 3167274,41 грн (а.с.68).
31.01.2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу від 31.01.2025 №31012025 (а.с.69-72). 
З витягу з Реєстру боржників до Договором надання послуги з факторингу від 31.01.2025 №31012025 убачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 25.06.2021 №643120 у загальному розмірі 82963,21 грн (а.с.74).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У цій справі судом першої інстанції встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти. Натомість, відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконав. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доказів на погашення відповідачем заборгованості за основним зобов`язанням у сумі 48743,92 грн матеріали справи не містять, а проценти за користування кредитом нараховані позивачем у період строку кредитування, визначеного договором, а саме за період з 26.06.2021 по 25.06.2023 і доказів їх сплати відповідачем не надано, а тому суд визнав обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача прострочених платежів за процентами у сумі 34219,29 грн.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Відповідачка не скористалася своїм правом відмовитися від укладення договору, тому, діючи обачливо і добросовісно, могла зрозуміти і усвідомити умови, на яких їй було запропоновано отримати кредитні кошти, та відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування», що передбачено у п.7 Паспорту споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), підписаного сторонами 25.01.2021 (а.с.44).
Також не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що судом не застосовані положення ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, оскільки кредитний договір №643120 був укладений 25.06.2021, у той час як статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом №3498-ІХ від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023, тобто після укладення сторонами кредитного договору.
Відповідач помилково вказував, що договір було укладено 20.05.2024 року, у той час як договір укладено та підписано сторонами 25.06.2021, а тому норми ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до 24.12.2023не застосовувались.
Крім того, п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, максимальний розмір відсоткової ставки 1% має застосовуватись з 23.07.2024.
За таких обставин, доводи сторони відповідача про те, що при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором позивач мав застосовувати денну відсоткову ставку на рівні 1% є безпідставними.
Враховуючи викладене вище колегія суддів дійшла висновку, що, вирішуючи цей спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, оцінив надані докази та дійшов правильних висновків, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної частини рішення.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 січня 2026 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді         С.М. Єгорова

О.Л. Карпенко