ф
УХВАЛА

08 червня 2026 року 
м. Київ

справа №160/22825/25
адміністративне провадження №К/990/19128/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.03.2026 у справі №160/22825/25 за позовом ОСОБА_1 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просили:
- визнати протиправним та скасувати пункт 37 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року № 6/975, щодо призначення дружині та двом синам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, повязаного із захистом Батьківщини, старшого лейтенанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 02.08.2022 - у розмірі 750 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1 860 750 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у рівних частках кожному;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити дружині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та двом синам: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовослужбовця Збройних Сил України (старшого лейтенанта) військової частини НОМЕР_2 , під час дії воєнного стану, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. 00 коп. та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат у сумі 13 139 250 (тринадцять мільйонів сто тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 37 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року № 6/975, щодо призначення дружині та двом синам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого лейтенанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 02.08.2022 - у розмірі 750 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1 860 750 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у рівних частках кожному.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із документами про призначення одноразової грошової допомоги їй та її двом синам, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) чоловіка та батька ОСОБА_4 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка та відповідач подали апеляційні скарги.
25.03.2026 постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
На зазначену постанову апеляційного суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 28.04.2026.
12.05.2026 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги, у якій необхідно навести належне обґрунтування наявності у цій справі винятків, передбачених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у взаємозв`язку з відповідними підставами касаційного оскарження, визначеними частиною четвертою статті 328 КАС України.
25.05.2026 на виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду від скаржниці надійшла уточнена касаційна скарга.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Оскаржуючи судові рішення, розглянутій у справі за правилами спрощеного позовного провадження, ОСОБА_1 в уточненій касаційній скарзі зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки, на її думку, суд апеляційної інстанції під час вирішення спору надав перевагу положенням підзаконних нормативно-правових актів над нормами закону, не врахував вимоги Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі та допустив порушення державних соціальних гарантій щодо виплати одноразової грошової допомоги, визначеної законом. На переконання скаржниці, такий підхід може бути застосований іншими судами під час розгляду аналогічних справ.
Крім того, скаржниця зазначає, що справа має для неї виняткове значення, оскільки стосується права її сім`ї як членів сім`ї загиблого військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги, гарантованої державою. На її думку, оскаржувані судові рішення фактично позбавляють її та дітей права на таку виплату, а апеляційний суд безпідставно застосував положення підзаконного нормативно-правового акта, які, як вважає скаржниця, звужують обсяг гарантій, встановлених законом.
Також, ОСОБА_1 наголошує, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується реалізації гарантій соціального захисту членів сімей загиблих військовослужбовців. На її думку, оскаржуване судове рішення безпосередньо впливає на права та інтереси її сім`ї щодо отримання гарантованої державою одноразової грошової допомоги. Крім того, скаржниця вважає, що з огляду на воєнний стан та значну кількість сімей загиблих військовослужбовців в Україні результат розгляду цієї справи матиме значення для інших осіб, які перебувають у подібних правовідносинах.
Аналіз доводів касаційної скарги у сукупності з установленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дає підстави для висновку про наявність у цьому випадку обставин, передбачених підпунктом «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Як на підставу касаційного оскарження скаржниця зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах від 09.10.2019 у справі № 826/12323/18, від 15.08.2019 у справі № 817/996/16, від 02.03.2021 у справі № 640/1171/19, від 19.01.2023 у справі № 640/10685/21, від 16.04.2020 у справі № 804/330/17, від 16.07.2024 у справі № 200/1691/23, від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23 та від 21.10.2025 у справі № 380/3973/23.
Скаржниця звертає увагу на те, що апеляційний суд не врахував редакцію Постанови КМУ №168, чинну на дату смерті військовослужбовця 29.07.2022. На її думку, у зазначеній редакції Постанова передбачала виплату членам сім`ї загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн та не містила додаткових умов чи обмежень щодо підстав її виплати. Скаржниця вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував ці положення.
Наведені аргументи потребують перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.03.2026 у справі №160/22825/25 за позовом ОСОБА_1 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/22825/25.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.
Судді Н. В. Шевцова
Н. В. Коваленко
С. Г. Стеценко