Єдиний унікальний № 677/1438/25
Номер провадження № 2/371/639/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2026 р.         м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кириленко М.О.
за участю помічника судді Файбисович Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Миронівського районного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позивач посилається на те, що вона з 11 липня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з  ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично сімейні відносини припинено, останні два роки спільно не проживають та господарство не ведуть. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на сімейне життя, різними баченням майбутнього, відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 . 
Ухвалою суду від 28.11.2025 позовна заява була залишена без руху.
Ухвалою суду від 16.12.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 15.01.2026 розгляд справи відкладено, виклик відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 28.01.2026 не з`явився, від його захисника Лаєвської М.К. через систему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення справи та надання можливості представнику відповідача ознайомитися з матеріалами справи в електронному кабінеті (а.с. 46).
Розгляд справи відкладено на 09.02.2026 на 12-00 годину.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 09.02.2026 не з`явився, від його захисника Лаєвської М.К. через систему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення справи, просила надати можливості ознайомитися з позовною заявою та додатками (а.с. 52).
Розгляд справи відкладено на 02.03.2026 на 10-00 годину.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 02.03.2026 не з`явився, від його захисника Лаєвської М.К. через систему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення справи, просила надати можливості ознайомитися з позовною заявою та додатками для надання відзиву на позовну заяву (а.с. 56-57).
Розгляд справи відкладено на 06.04.2026 на 10-30 годину.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 06.04.2026 не з`явився, від його захисника Лаєвської М.К. через систему «Електронний суд» надійшла заява про надання сторонам строку на примирення, просила розгляд справи проводити без її участі та участі відповідача (а.с. 60, 62).
Ухвалою суду від 06.04.2026 провадження у справі зупинено, сторонам надано строк на примирення (а.с. 66-67).
Ухвалою суду від 18.05.2026 провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 02.06.2026 (а.с. 69).
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 02.06.2026 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, наданий судом строк на примирення результату не приніс, просить розірвати шлюб, проти винести заочного рішення по справі не заперечує. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 02.06.2026 не з`явився, від його захисника Лаєвської М.К. через систему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення справи, зазначила те, що приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не має можливості (а.с. 74).
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлявся, причини своєї неявки суду не повідомив, проте тричі розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача, що свідчить ні про що інше, як про обізнаність відповідача та його представника про час та місце розгляду справи. Крім цього, не отримання судових повісток, які повертаються з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», свідчить на думку суду, про зловживання процесуальними правами відповідачем.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно вимог до ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.
Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасниками судового процесу.
Матеріали справи свідчить, про те, що ОСОБА_2 та його адвокат Лаєвська М.Л. були обізнані про розгляд справи Миронівським районним судом Київської області, але в судове засідання не з`являлися, від адвоката надходили через систему «Електронний суд» заяви про відкладення, такі дії відповідача та його представника спрямовані лише на затягування процесу розгляду справи, тому суд приймає рішення про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2  та ОСОБА_1 , перебувають у шлюбі зареєстрованому 11 липня 2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис №917, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 від 11.07.2019 (а.с.30). 
Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, не мають наміру поновлювати сімейні відносини, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 3 ст.ст. 51, 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце.
Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не принесли.
Судом встановлено, що у сторін сім`я розпалася, шлюбні стосунки припинили, позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, судом надавався сторонам строк на примирення, але це не дало очікуваного результату, сторони спільне господарство не ведуть, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним.
Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача бажання відповідача зберегти шлюб та подружні відносини, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні.
На підставі викладеного, з урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.
За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 78, 81, 89, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 105, 112, 114-115 СК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11 липня 2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №917 - розірвати.
Копію рішення направити до ДРАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         М.О. Кириленко