1	Справа № 335/11251/25  2/335/738/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 120 209,47 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначає, що 21 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор) та Відповідачем було укладено кредитний договір № 2324414921, згідно з умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 81 400,00 грн строком на 60 місяців.
Надалі право грошової вимоги за цим договором перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 200921 від 20.09.2021.
26 травня 2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/29-Ф, згідно з яким Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором.
Позивач вказує на те, що Відповідач, всупереч умовам договору та вимогам цивільного законодавства, не виконала належним чином зобов`язання щодо повернення отриманих коштів та сплати відсотків у встановлені строки.
У зв`язку з неналежним виконанням умов договору станом на 31 жовтня 2025 року утворилася заборгованість у сумі 120 209,47 грн, з яких 76 244,51 грн - основна заборгованість за тілом кредиту; 10,12 грн - заборгованість за відсотками; 43 954,84 грн - заборгованість за комісією.
Відповідач зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісії за надання кредиту не виконала, тому позивач просить стягнути з неї вищезазначену заборгованість та понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою судді від 17.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. В поданій з позовом заяві представник позивача просив суд справу розглядати за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування) якої знаходиться на тимчасово окупованій території України, викликалася в судове засідання через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Відзив на позов відповідач не подала, причин неявки в судові засідання не повідомила.
З огляду на викладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи, обмежившись дослідженням доказів, наданих позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 2324414921, який разом із Паспортом кредиту № 4414921 та Умовами отримання фінансових кредитів складає єдиний кредитний договір.
За умовами вказаного правочину кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 81 400,00 грн строком на 60 місяців, а позичальник зобов`язалася повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування ним шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 3 799,02 грн.
Відповідно до Паспорта кредиту, який є невід`ємною частиною договору, сторони погодили нарахування річних процентів у розмірі 0,01 % та щомісячних процентів у розмірі 3,00 % від суми кредиту.
Реальна річна процентна ставка за договором становить 64,56 %, а орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування складає 227 941,14 грн.
Підписавши вказаний договір та паспорт кредиту, відповідач підтвердила своє ознайомлення та згоду з усіма його умовами, зокрема щодо розміру та порядку сплати комісійної винагороди.
Судом встановлено, що право грошової вимоги за кредитним договором № 2324414921 від 21.12.2019 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» внаслідок послідовного укладення договорів факторингу.
Первісно, 20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір факторингу № 200921, згідно з яким банк набув права вимоги до боржників, включаючи Відповідача.
Надалі, 26 травня 2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) було укладено договір факторингу № НІ/11/29-Ф, за умовами якого Позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру прав вимог від 26.05.2025 (Додаток № 1 до вказаного договору), до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 2324414921 у загальному розмірі 120 209,47 грн., з яких 76 244,51 грн - основна заборгованість за тілом кредиту; 10,12 грн - заборгованість за відсотками; 43 954,84 грн - заборгованість за комісією.
Факт переходу права вимоги та належного виконання фінансових зобов`язань між фактором та клієнтом підтверджується актом прийому-передачі реєстру та платіжною інструкцією № 22817 від 26.05.2025 про оплату за відступлення прав вимоги.
Таким чином, Позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах та набув право вимоги до Відповідача в обсязі, визначеному умовами договорів та реєстром.
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).
Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановленим законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним суду не надала, складений позивачем розрахунок заборгованості не спростувала.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» у частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу, суми заборгованості за процентами, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.
Ані в кредитному договорі № 2324414921 від 21.12.2019, ані в паспорті кредиту від ТОВ «ФК ЦФР» № 4414921, який згідно умов кредитного договору є його невід`ємною частиною, не передбачено обов`язку відповідача сплачувати комісію, не визначено її розмір, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які позивачем встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Кредитний договір не містить навіть згадки про комісію.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією задоволенню не підлягають.
Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Доказів понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем суду не надано.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 536,52 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) заборгованість за Кредитним договором № 2324414921 від 21 грудня 2019 року у загальному розмірі 76 254,63 грн (сімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 63 копійки), з яких 76 244,51 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 10,12 грн - загальна заборгованість за процентами.
В іншій частині позов залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 536,52 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 19 червня 2026 року.

Суддя А.В. Стеценко