Справа № 756/20469/25
Провадження № 2/638/6496/26
РІШЕННЯ
Іменем України
06 травня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:
У березні 2026 року до суду за підсудністю надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуги «Monobank» від 30 листопада 2017 року у розмірі 91612,49 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 30.11.2017 року та встановивши мобільний додаток monobank, отримав розрахункову карту НОМЕР_1 та відкрив розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 . Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.
Згідно з Тарифами Пільговий період за карткою становить до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі). Пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних. Базова відсоткова ставка нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості - 3,1% на місяць (37,2 %). Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) - 6,2% на місяць (74,4 %).
АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором (додається до позову). Таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.10.2025 року направив відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами.
На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором становить 91612,49 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом – 91519,01 грн, заборгованість за пенею – 93.48 грн. На даний час відповідач продовжує користуватись карткою monobank, ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначив, що з травня 2025 року він неодноразово ініціював контакт із банком у телефонному режимі та через чат мобільного застосунку monobank з метою врегулювання заборгованості та отримання реструктуризації відповідно до ст. 17 ЗУ «Про споживче кредитування». У грудні 2025 року, слідуючи рекомендаціям представників банку, відповідач позичив кошти у третіх осіб для внесення мінімального платежу - однак банк відмовив у проведенні реструктуризації після підтвердження готовності до оплати. Після початку прострочення відповідач вносив часткові платежі (серпень–жовтень 2025 р. — загалом 201 грн), що відображено у власному документі банку. Щодо наданого позивачем документу документ «Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 30.11.2017» станом на 03.11.2025, то він є хронологічною випискою операцій по рахунку, а не розрахунком заборгованості у правовому розумінні. Виписка фіксує рух коштів, але не розкриває методологію формування кінцевої суми вимоги та не дозволяє перевірити правомірність застосованих ставок і тарифів. Документ містить конкретні внутрішні невідповідності, наприклад протягом усього строку кредитування нараховувалися проценти, проте в остаточній сумі заборгованості заборгованість за відсотками відсутня, незрозумілими залишаються підстава та порядок нарахування пені. Крім того відповідач просив зменшити штрафні санкції відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючі фактичні обставини, які склалися між сторонами. Також відповідач звернув увагу суду на порушення позивачем законодавства про захист персональних даних, що є підставою для постановлення окремої ухвали.
У відповіді на відзив АТ «Універсал Банк» просило врахувати недобросовісну поведінку відповідача, яка суперечить доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Умови є публічно доступними цілодобово на сайті банку та в мобільному додатку, викладені в форматі «pdf» з зазначенням реквізитів рішень Банку, на підставі яких вони були прийняті та часом набуття ними чинності. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг клієнтом підписана 30 листопада 2017 року та станом на цю дату були дійсними Умови в редакції з 07 листопада 2017 року. Подальше посилання на положення законодавства здійснюється з урахуванням його редакцій станом на дату укладення договору. Аналізуючи специфіку договору monobank чітко вбачається, що Банк надає право Клієнту розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого ліміту в певний проміжок часу, шляхом здійснення оплати всіх видаткових операцій у разі відсутності власних коштів.
Позивач зазначає, що позичальнику 16.10.2019 було надано кредитний ліміт в сумі 5 000,00 грн. 30.10.2019 року Банком було підвищено кредитний ліміт до 15 000,00 грн. 16.12.2019 року Банком було встановлено кредитний ліміт на картці в сумі 18 600,00 грн.. 04.02.2020 року Банком було підвищено кредитний ліміт до 45 000,00 грн. 30.05.2020 року Банком було підвищено кредитний ліміт до 70 000,00 грн. 25.02.2022 року Банком було встановлено новий кредитний ліміт в сумі 60 020,72 грн. 13.09.2023 року Банком було встановлено новий кредитний ліміт в сумі 60 100,00 грн. Отже, платежі щодо перерахування коштів за договором та користування рахунком здійснювалось дистанційно за допомогою мобільного додатку з використанням фінансового номеру телефону (номер зазначений в анкеті-заяві), ОТП-пароля надісланого на цей номер, пін коду до мобільного додатку та з використанням електронного цифрового підпису.
Окрім того, відповідно до ч. 1 Розділу IV Умов, ОСОБА_1 додатково скористався послугами «Розстрочка на карту», «Кредит готівкою», «Транзакція в розстрочку», за якою Банк надає Клієнту Кредит з метою здійснення платежу на строк, визначеній у Заяві Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути суму Кредиту та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі Щомісячних платежів. Всі договори підписані відповідачем електронним підписом. Окрім встановленого кредитного ліміту, ОСОБА_1 скористався іншими послугами по карті за якими додатково отримав 81501,96 грн. 
У запереченні на відповідь ОСОБА_1 зазначив, що не оспорює факту укладення договору, факту отримання кредиту та факту користування кредитними коштами. Проте, вважає, що відсутні договірні підстави для переведення кредиту «на вимогу» і позивачем не підтверджено розміру заявленої суми.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.
У судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві і запереченні.
Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за відсутністю позивача.
Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.
Судом встановлено, що 30 листопада 2017 року ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», в якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я ОСОБА_3 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов (п. 1 Анкети-заяви).
Проставленням, власноруч, свого підпису під цією анкетою-заявою ОСОБА_1 підтвердив та погодився, серед іншого, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі –Договору), укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови; що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Просив вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (в тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відритим ключем 02e70ed335ed98100994cd2339ae2260e9a474b41060df4fe63165731af59e042f, яка буде використовуватись для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Надав право та доручив АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» без додаткових розпоряджень для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком. 
Зазначені обставини також визнаються відповідачем.
Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача, водночас, в анкеті відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо.
До позовної заяви Банком долучено Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, затверджені Рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» Протокол №39 від 07.11.2017, а також Тарифи банку Чорної картки monobank.
Випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 , за період з 30.11.2017 по 03.11.2025 підтверджуються обставини відкриття Банком відповідачу банківського рахунку, надання відповідачу кредитних коштів в межах встановленого Банком кредитного ліміту, використання відповідачем кредитних коштів, часткове погашення заборгованості.
Обставини отримання від Банку кредитних коштів та користування ними визнаються також відповідачем.
Згідно з Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30.11.2017, складеним АТ «Універсал Банк», заборгованість ОСОБА_1 станом на 03.11.2025 за вказаним кредитним договором складає 91612,49 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 91519,01 грн, заборгованість за пенею – 93,48 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
За змістом статті 1056-1ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту було зазначено наступну правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг: « З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником » .
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи наведені положення законодавства та судової практики в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що із наданих позивачем доказів тільки Анкета-заява містить підпис відповідача. Проте зазначена анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в указаній заяві відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, та інших істотних умов.
У матеріалах справи наявні Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» та Тарифи, в яких викладені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, санкції за порушення зобов`язань, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача.
Однак всупереч визначеного у ст. ст. 12, 81 ЦПК України процесуального обов`язку позивач не надав до суду належних і допустимих доказів про те, що вказані документи були підписані відповідачем, зокрема електронним цифровим підписом відповідача.
Матеріали справи не містять підтверджень того, що підписуючи заяву-анкету від 30.11.2017 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку відповідач ознайомився та погодився з Тарифами та Умовами в редакції що надана суду та вказані документи, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містили умови про сплату відсотків за користування кредитними коштами у зазначеному у позові порядку.
Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника від 08.05.2016, яка безпосередньо підписана відповідачем. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Отже відсутні підстави вважати, що наданий позивачем витяг з Умов за відсутності доказів, що відповідач з ними ознайомився при підписанні Анкети-заяви є достатнім доказом укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначені. 
На підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості Банком було долучено Виписку про рух коштів по рахунку відповідача за період з 30.11.2017 до 03.11.2025, за змістом якої відповідач систематично користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість, та має заборгованість у розмірі 91519,01 грн – за тілом кредиту, 93,48 грн – за пенею.
Проте суд не може погодитися з визначеним позивачем розміром заборгованості за тілом кредиту, оскільки як з виписки, так і з розрахунку заборгованості встановлено, що протягом строку кредитування, а саме з 2022 до 2025 років, Банком щомісячно нараховувалися проценти за користування кредитом (від 299,20 до 2772,08 грн щомісяця), і на їх погашення Банком списано 85314,96 грн. 
Посилання позивача на суперечливу поведінку відповідача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки судом встановлено, що позичальник періодично вносив грошові кошти на погашення заборгованості у розмірі відмінному від того, який складали нараховані банком проценти за відповідний період. В свою чергу Банк сплачені відповідачем кошти на власний розсуд зараховував в рахунок погашення процентів, які передбачені Умовами, що відповідачем не підписані, замість того, щоб спрямовувати їх в рахунок погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач систематично сплачував банку проценти в узгодженому розмірі. 
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що грошові кошти у розмірі 85314,96 грн, які були внесені позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом, однак безпідставно зараховані Банком в рахунок сплати процентів, підлягають зарахуванню в рахунок сплати тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту підлягає зменшенню з 91519,01 грн до 6204,05 грн (91519,01-85314,96=6204,05 грн).
Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідач не надав суду доказів добровільної сплати позивачеві заборгованості у вказаному розмірі, що є підставою для стягнення вказаних грошових коштів у судовому порядку.
Щодо заборгованості за пенею у розмірі 93,48 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та триває дотепер.
Таким чином, Цивільний кодекс України передбачає звільнення боржника від обов`язку сплати на користь кредитодавця пені за таке прострочення, яке виникло в період воєнного стану.
З огляду на викладене, пеня у розмірі 93,48 грн є такою, що нарахована позивачем з порушенням вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому стягненню не підлягає, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні цих позовних вимог.
Щодо долучених позивачем заява клієнта «Транзакція в розстрочку», то вони не містять інформації, що стосується предмету доказування, а тому судом до уваги не беруться.
Доводи відповідача про порушення позивачем законодавства про захист персональних даних не стосуються предмету доказування у справі. 
Доводи відповідача про передчасність пред`явлення позову суперечать ст. 6 Конвенції, ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України, які гарантують кожному право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у розмірі 6204,05 грн добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у сумі 6204,05 грн. 
З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги АТ «Універсал Банк» частково та стягує із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 листопада 2017 року у розмірі 6204,05 грн, тоді як у задоволенні решти позовних вимог відмовляє за необґрунтованістю. 
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (6,772056954%), тобто у розмірі 164,05 грн. 
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 131, 141, 223, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 листопада 2017 року у розмірі 6204,05 грн (шість тисяч двісті чотири гривні 05 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, судовий збір у розмірі 164,05 грн (сто шістдесят чотири гривні 05 копійок).
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 11 травня 2026 року.

Суддя     І.П. Латка