ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/1114/25 пров. № А/857/45521/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі №380/1114/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-

суддя у І інстанції Кисильова О.Й.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення позивачу виплати пенсії за віком;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення позивачу виплати пенсії за віком;
- зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії за віком позивачу з дати припинення та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;
- зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з дати звернення - з 15.03.2017 по дату фактичної виплати;
- зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2021 по дату фактичної виплати.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що до червня 1996 року ОСОБА_1 проживав в м. Новий Розділ Львівської області та отримував пенсію за віком. У подальшому позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку з чим виплату пенсії йому було припинено.
Виплата пенсії поновлена на підставі рішення суду та до 01.09.2021 пенсія позивачу виплачувалась на рахунок відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".
09.06.2023 представник позивача Акерман О.М. звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою в якій просив долучити до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ “ОТП Банк” від 11.10.2022. 
23.06.2023 Головне управління ПФУ у Львівській області листом відмовило позивачу у виплаті пенсії, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі №380/19327/23 зобов`язано Головне управління ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву від 09.06.2023, подану представником, з урахуванням правових висновків суду, викладених у цьому рішенні.
24.10.2024 представник позивача Акерман О.М. звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про надання інформації щодо стану виконання рішення від 15.01.2024 у справі № 380/19327/23 та здійснення виплати пенсії на рахунок, відкритий позивачем в АТ "Ощадбанк", проте відповідач листом від 07.11.2024 повідомив, що прийнято рішення про відмову в поновленні виплати пенсії з 01.09.2021.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не поновлення позивачу виплати пенсії за віком, оскільки порушене його конституційне право на соціальне забезпечення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01.09.2021 та виплачувати пенсію на банківський рахунок, зазначений у поданій представником заяві від 27.10.2024.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що виплату пенсії позивачу припинено через виявлені у пенсійній справі розбіжності. Так, паспорт для виїзду за кордон та картка платника податків видані на ім`я ОСОБА_1 , а документ щодо стажу та заробітку видані на ім`я ОСОБА_1 . Питання поновлення виплати пенсії буде розглянуто у випадку особистого звернення позивача з відповідною заявою.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до червня 1996 року проживав у м. Новий Розділ Львівської області та отримував пенсію за віком.
Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 09.10.2017 у справі № 447/1189/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №876/11947/17 скасована постанова Миколаївського районного суду Львівської області від 09.10.2017 та прийнята нова постанова, якою позов задоволено частково. 
Визнано протиправним рішення Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 23.03.2017 № 1689/03-32. 
Зобов`язано Миколаївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2017 про призначення/перерахунок пенсії, та прийняти за результатами її розгляду відповідне мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду викладених у цьому судовому рішенні.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі №380/19327/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 09.06.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 09.06.2023, подану його представником, з урахуванням правових висновків суду, викладених у цьому рішенні.
27.10.2024 на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України надійшла заява представника позивача про повідомлення щодо стану виконання рішення від 15.01.2024 у справі №380/19327/23, надання довідки про нараховану та фактично виплачену пенсію з 15.03.2017 до 31.10.2024, виписки з протоколу про перерахунок пенсії з 15.03.2017 до 31.10.2024, виплати компенсації втрати доходів та покликання на реквізити та рахунок банку, на які перераховувати суму пенсії.
08.11.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало позивачу лист-відповідь № 25076-27021/А-52/8-1300/24, яким повідомило, що на виконання рішення відділом перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 09.06.2023, подану його представником та прийнято рішення про відмову в поновленні виплати пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.09.2021 відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі № 380/19327/23.
Також у листі-відповіді від 08.11.2024 №25076-27021/А-52/8-1300/24 відповідач зазначив, що заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто до Пенсійного фонду за місцем проживання одержувача, тому питання поновлення та виплати пенсії позивачу буде розглянуто у разі його звернення із заявою встановленого зразка та усіма необхідними документами до будь-якого відділу обслуговування громадян.
Вважаючи відмову відповідача у поновленні виплати пенсії незаконною, позивач через представника звернулась до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
Згідно із частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вільний вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав, в тому числі, і права на пенсійне забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). 
Відповідно до статті 3 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року №16/98-ВР право на забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням згідно з цими Основами мають застраховані громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку, що, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.
Зазначений підхід узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 30 січня 2020 року у справі №489/5194/16-а та від 30 вересня 2021 року у справі № 540/4060/20.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок № 22-1).
Відповідно до пункту 1.5 Порядку №22-1 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Верховний Суд неодноразово роз`яснював, зокрема у постановах від 31 березня 2021 року (справа №0440/7137/18), від 17 березня 2021 року (справа №454/2238/16-а), від 21 грудня 2020 року (справа №229/4165/17) тощо, що пунктом 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником. При цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.
Відповідно до пункту 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Відповідач повторно з одних і тих же підстав відмовляє позивачу у поновленні виплати пенсії, не зазначивши у листі від 08.11.2024 № 25076-27021/А-52/8-1300/24 підстави для такої відмови, окрім того, що позивач повинен звернутися із заявою особисто.
Інших обставин, які б слугували підставою для відмови позивачу у поновленні виплати пенсії лист від 08.11.2024 № 25076-27021/А-52/8-1300/24 не містить та апелянтом суду не надано.
З урахуванням викладеного, такі дії відповідача є порушення прав позивача у сфері соціального захисту, гарантованих Конституцією України, та є протиправними.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі № 380/1114/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук