?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/7352/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Случа О. В., Чумака Ю. Я.,
секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 (колегія суддів: Михальська Ю. Б., Мальченко А. О., Тищенко А. І.) та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 (суддя Чебикіна С. О.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд Лізинг", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Гненний Дмитро Анатолійович про визнання права власності та зняття з арешту,
(сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, проте не скористалися правом направити представників для участі у судовому засіданні),
ВСТАНОВИВ: 
Хронологія спору
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава" (далі - ТОВ "Трейд Полтава") звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд Лізинг" (далі - ТОВ "Бренд Лізинг"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд" (далі - ТОВ "Інвестбуд") з позовом про визнання права власності на вантажний автомобіль та зняття з цього автомобілю арешту за договором фінансового лізингу ФЛТ № 011 від 04.05.2018.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на виконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, до нього не перейшло право власності на предмет лізингу, оскільки лізингодавець не підписав акт про перехід права власності на предмет лізингу.
3. 12.11.2025 позивачем подано до суду заяву про відмову від позову та клопотання про повернення з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.
4. 12.11.2025 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову на підставі пункту 4 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та повернув позивачу з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.
5. 17.11.2025 відповідач-2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з позивача 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
6. 17.11.2025 позивачем до суду подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідача-2 з 25 000,00 грн до 5 000,00 грн, в якому позивач із посиланням на приписи статей 126, 129 ГПК України зазначив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 25 000,00 грн є нерозумним, вочевидь завищеним, неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг і часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
7. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем-2 надано до суду договір № 06-11-2024 про надання правової допомоги від 06.11.2024, додаткову угоду від 01.07.2025 № 7, за якою вартість правової допомоги становить 25 000,00 грн, акт наданих послуг від 13.11.2025 № 68 на суму 25 000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.09.2018 серія КВ №6207, довіреність на представництво інтересів відповідача-2 адвокатом Костишевою В. Л.
8. Судами встановлено, що 06.11.2024 між Адвокатським об`єднанням "КОЛТ" (виконавець) та ТОВ "Інвестбуд" (клієнт) укладено договір № 06-11-2024 про надання правової допомоги, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якого виконавець зобов`язується надати, а клієнт прийняти та оплатити замовлену ним правову допомогу на умовах та в порядку, визначеному договором. Перелік правової допомоги, її обсяг, вартість та строки надання узгоджуються сторонами за окремими замовленнями клієнта, які погоджуються сторонами у додаткових угодах до договору.
9. Відповідно до пункту 4.1 договору вартість правової допомоги за даним договором погоджується сторонами в додаткових угодах до даного договору. 
10. 01.07.2025 між Адвокатським об`єднанням "КОЛТ" (виконавець) та ТОВ "Інвестбуд" (клієнт) укладено додаткову угоду № 7 до договору № 06-11-2024 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились, що виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, надати, а клієнт прийняти та оплатити правову допомогу, надану виконавцем, пов`язану із представництвом інтересів клієнта під час розгляду судової справи № 910/7352/25 за позовом ТОВ "Трейд Полтава" до ТОВ "Бренд Лізинг" та до ТОВ "Інвестбуд" про визнання права власності на майно та зняття арешту.
11. Відповідно до пункту 2.1 додаткової угоди на виконання пункта 1 цієї додаткової угоди виконавець зобов`язаний представляти інтереси клієнта у суді першої інстанції, готувати всі необхідні процесуальні документи щодо захисту прав і інтересів клієнта.
12. Згідно з пунктом 2.2 додаткової угоди вартість правової допомоги, передбаченої пунктом 2.1 цієї додаткової угоди, становить 25 000,00 грн. Ці послуги виконавця оплачуються клієнтом шляхом переказу грошових коштів на рахунок виконавця упродовж 30 днів після ухвалення рішення судом першої інстанції. 
13. Відповідно до наявного у матеріалах справи підписаного клієнтом та виконавцем акту наданих послуг від 13.11.2025 № 68, виконавець надав клієнту правову допомогу відповідно до договору від 06.11.2024 № 06-11-2024 та додаткової угоди від 01.07.2025 № 7 у розмірі 25 000,00 грн, а саме: виконання умов договору про надання правової допомоги від 06.11.2024 № 06-11-2024 та додаткової угоди від 01.07.2025 № 7, правова допомога пов`язана з представництвом інтересів клієнта під час розгляду судової справи № 910/7352/25 за позовом ТОВ "Трейд Полтава" до ТОВ "Бренд Лізинг" та до ТОВ "Інвестбуд" про визнання права власності на майно та зняття арешту, підготовкою всіх необхідних процесуальних документів щодо захисту прав та інтересів клієнта. 
14. Отже, за наслідками розгляду справи № 910/7352/25 адвокатським об`єднанням було надано відповідачу-2 послуги з правничої (правової) допомоги в Господарському суді міста Києва на загальну суму 25 000,00 грн.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
15. 19.11.2025 Господарський суд міста Києва ухвалив додаткове рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026, про задоволення заяви відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача-2 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
16. Суди попередніх інстанцій встановивши право ТОВ "Інвестбуд" на компенсацію здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи на підставі частини п`ятої статті 130 ГПК України, з огляду на її фактичні обсяги надання, з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, а також враховуючи клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшли висновку про задоволення заяви відповідача-2 у повному обсязі.
17. При цьому суди вказали, що закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову є свідченням необґрунтованості дій позивача, який реалізуючи свої права на звернення з позовом до суду спричинив необхідність несення відповідачем витрат з метою організації свого захисту в межах відповідного судового провадження, однак у подальшому фактична необхідність цього була нівельована, знову ж таки, за наслідками диспозитивної реалізації позивачем своїх прав щодо відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, на що, за будь-яких обставин, відповідач-2 не міг вплинути. Поведінка позивача розцінюється судом як необґрунтовані дії у розумінні частини п`ятої статті 130 ГПК України, а тому в даному випадку відповідач-2 наділений процесуальним правом на компенсацію судових витрат.
Короткий зміст касаційної скарги 
18. ТОВ "Трейд Полтава" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та змінити додаткове рішення суду першої інстанції, виклавши його резолютивную частину в наступній редакції: заяву ТОВ "Інвестбуд" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково. Стягнути з ТОВ "Трейд Полтава" на користь ТОВ "Інвестбуд" 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні інших вимог ТОВ "Інвестбуд" про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити. 
19. Підставою касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, наполягаючи на неврахуванні судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27.06.2024 у справі № 906/465/21, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, щодо застосування статей 126, 129 ГПК України. 
20. За доводами скаржника, судами попередніх інстанцій не було встановлено обставини, які мають значення для правильного визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу та не надано оцінки наданим адвокатом послугам через призму їх співмірності до витраченого часу, необхідності та неминучості. Зокрема, в акті надання послуг від 13.11.2025 № 69 не зазначено обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що позбавляє можливості визначити час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт; справа не розглядалася судом по суті (у зв`язку з відмовою позивача від позову), однак відповідачем-2 заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі, який був передбачений за правничу допомогу протягом усього розгляду справи у суді до моменту ухвалення рішення у справі. 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
21. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Інвестбуд" просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, наполягаючи на тому, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права. 
22. При цьому ТОВ "Інвестбуд" звертає увагу на штучність ініційованого позивачем та відповідачем-1 у цій справі спору, а також на те, що заявлена відповідачем-2 сума судових витрат на послуги адвоката (25 000,00 грн) не є завищеною. 
23. 04.05.2026 від ТОВ "Інвестбуд" та 06.05.2026 від ТОВ "Трейд Полтава" до Суду надійшли клопотання про розгляд справи без участі представників сторін. 
Позиція Верховного Суду
24. Пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
25. Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
26. Відповідно до частини першої, третьої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
27. Частиною першою, другою статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
28. У статті 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, що стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема у разі залишення позову без розгляду.
29. Згідно з частиною п`ятою та шостою статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
30. У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
31. Предметом касаційного оскарження є додаткове рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині не встановлення обставин, які мають значення для правильного визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу. 
32. При цьому вказані судові рішення в частині застосування судами частини п`ятої статті 130 ГПК України не оскаржуються, а тому не переглядаються Судом під час касаційного розгляду даної справи. 
Розглянувши доводи позивача в частині невідповідності заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу критеріям співмірності, а також щодо відсутності в акті детального опису наданих адвокатом послуг та витраченого часу, Верховний Суд зазначає таке.
33. За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
34. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
35. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
36. За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
37. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
38. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
39. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. 
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, на яку посилається скаржник.
40. Велика Палата Верховного Суду в пунктах 139-147 своєї постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначила, що частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
41. Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
42. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
43. Правомірне очікування стороною відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
44. Водночас, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
45. У постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, на яку посилається скаржник, зазначено, що відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
46. Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, на які також посилається скаржник, викладено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
47. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (аналогічні висновки викладені у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).
48. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано клопотання про зменшення витрат відповідача-2 на оплату правничої допомоги, в якому позивач посилається на те, що розмір витрат у сумі 25 000,00 грн є нерозумним, вочевидь завищеним, неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг і часом, витраченим на виконання робіт.
49. Перевіряючи правильність визначення відповідачем-2 заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції врахував, що:
- сторони у додатковій угоді № 7 до договору погодили фіксований розмір гонорару адвоката (25 000,00 грн), а тому відповідач-2 не зобов`язаний вказувати фактичну кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту;
- адвокатом відповідача-2 під час розгляду справи судом першої інстанції подано до суду ряд процесуальних документів, зокрема, відзив на позовну заяву із заявленим у ньому клопотанням про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції та письмові заперечення щодо залучення до участі у справі третіх осіб;
- у даній справі Господарським судом міста Києва було проведено шість судових засідань (16.07.2025, 30.07.2025, 10.09.2025, 29.09.2025, 13.10.2025, 12.11.2025), а не чотири, як вказує скаржник;
- представник відповідача-2 брала участь у п`яти судових засіданнях: 30.07.2025, 10.09.2025, 13.10.2025, 12.11.2025 в режимі відеоконференції та 29.09.2025 у залі суду;
- зазначення скаржником в апеляційній скарзі про те, що судове засідання 12.11.2025 не відбулося у зв`язку з тим, що позивачем було подано заяву про відмову позову, не відповідає дійсності. У матеріалах справи міститься протокол судового засідання від 12.11.2025, за результатами якого судом було постановлено ухвалу про закриття провадження у справі. Неявка представника позивача у дане судове засідання не означає, що таке судове засідання не проводилося.
50. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив заперечення позивача щодо відсутності детального опису послуг та витраченого часу, оскільки сторони договору про надання правової допомоги правомірно погодили фіксований розмір гонорару адвоката у сумі 25 000,00 грн. 
51. При цьому апеляційний суд надав належну оцінку фактичному обсягу наданих послуг, який включав підготовку процесуальних документів та участь представника у п`яти судових засіданнях (як у режимі відеоконференції, так і безпосередньо у залі суду). 
52. Судом правильно відхилено доводи скаржника про те, що справа не розглядалася по суті, оскільки закриття провадження через відмову від позову не нівелює того факту, що необхідність звернення відповідача-2 за професійною правничою допомогою виникла саме внаслідок подання позивачем позову. 
53. Таким чином, аналіз висновків апеляційного суду свідчить про правильне застосування норм процесуального права та дотримання критеріїв розумності і співмірності при розподілі судових витрат.
54. За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що стягнення з позивача на користь відповідача-2 вказаних витрат у розмірі 25 000,00 грн, виходячи з конкретних обставин справи, є справедливим, розумним та співмірним, а тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
56. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі № 910/7352/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Є. В. Краснов

Суддя О. В. Случ

Суддя Ю. Я. Чумак