05.05.2026 Справа № 363/2719/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого – судді ОСОБА_1 , розглянувши в м. Вишгороді в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2026 року за №12026116420000049 щодо  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
встановив:
09.04.2026 року близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_2 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прибув на узбережжя річки Ірпінь в с. Червоне Бучанського району Київської області (Синяківський старостинський округ Вишгородського району), де на водному об?єкті за допомогою сітчастого знаряддя лову, розмір якого ширина 1,5 м., довжина 15 м., розпочав вилов водних живих ресурсів.
В подальшому, 09.04.2026 року в період часу з 08 год. 30 хв. до 15 год. 50 хв., точного: часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, усвідоми суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері раціонального використання водних живих ресурсів, використовуючи заборонене знаряддя лову, а саме сітку, у період нересту, здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів, зокрема карася сріблястого у кількості 96 екземплярів.
Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність.
Як вбачається із листа Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України, за кількісними показниками промислового запасу іхтіофауни у 2026 році, загальний збиток рибному господарству, який дозволяє характеризувати шкоду як суттєву, ставить 3962 неоподаткованих мінімумів. Виходячи з кількісних показників улову та величин такс, сумарний фактичний збиток, завданий незаконним вилученням перелічених у запиті видів водних біоресурсів, перевищує вказану граничну величину.
Згідно висновка експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/111-26/22369-ФХЕД від 28 квітня 2026 року, розмір шкоди, завданої водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову, вилучення живих водних біоресурсів з природного середовища, відповідно до протоколу огляду місця поліції від 09 квітня 2026 року, а саме риби виду карась сріблястий, кількістю 96 екземплярів, з акваторії річки Ірпінь, в с. Червоне Бучанського району Київської області, що є територією природо-заповідного фонду України, а саме Ландшафтного заказника місцевого значення «Річка-Герой-Ірпінь», становить 86 054 грн. 40 коп. 
Виходячи з вищевикладеного, своїми умисними діями, які виразились в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, ОСОБА_2 заподіяв істотної шкоди інтересам держави на загальну суму 86 054 грн. 40 коп.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Також до обвинувального акту додано письмову заяву представника потерпілого ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду. 
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання, кримінальне правопорушення вчинив вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, та враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України, у виді пробаційного нагляду.
При цьому, на обвинуваченого суд вважає необхідним покласти виконання обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не пред`являвся. 
Речові докази по справі – знаряддя лову та незаконно добуту рибу слід конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації на підставі ст. 96-1, п.п. 1 і 4 ч.1 ст. 96-2 КК України. 
Арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 17.04.2026 року на підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.
Долю інших речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,
ухвалив:
визнати винним  ОСОБА_2  у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України і за цим законом призначити йому покарання 1 (один) рік пробаційного нагляду. 
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_2  виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 і 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, зокрема:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Здійснення пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання останнього.
На підставі ст. 96-1, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати до ОСОБА_2 спеціальну конфіскацію майна, яке одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим речові докази по справі: карась сріблястий Carassins gibelio у кількості 96 штук, загальною вагою 4 кілограми, сітчасте знаряддя лову з кроком вічка (отвори у сітці) 30 мм., довжиною 15 м., шириною 1.5 м. – конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави, та арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2026 року скасувати.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з  ОСОБА_2  на відшкодування судових витрат за проведення судової інженерно-екологічної експертизи на користь держави процесуальні витрати в розмірі 7 701 (сім тисяч сімсот одну) грн. 76 (сімдесят шість) коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Суддя