Справа № 369/24152/25
Провадження № 2/369/8418/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026           м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: 
головуючого судді     Мартиненко В. С., 
розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача основну суму заборгованості за договором позики в розмірі 54 250 гривень, а також стягнути з відповідача три проценти річних за період прострочення з 18 липня 2025 року по день ухвалення рішення суду та стягнути з відповідача інфляційні витрати за період прострочення.
В обґрунтування вимог заяви позивач посилався на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики від 03 липня 2025 року, на підставі якого позивач надав в борг відповідачу кошти в розмірі 74 тисяч 250 гривень на строк до 17.07.2025. Проте у визначений в договорі строк відповідач кошти повернув не в повному обсязі, чим порушив умови договору позики.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області за вказаним позовом було відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позов не надав.
Згідно з п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Судом встановлено, що 03 липня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 74 250 гривень, які зобов`язався повернути до 17.07.2025, про що, ОСОБА_2 , склав розписку, оригінал якої долучено до матеріалів справи. 01.09.2025 під час листування в телефонному застосунку сторони зафіксували повернення позичальником частини боргу в розмірі 20000 грн.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги з таких підстав. 
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. ч. 1 – 3 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.  Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.  Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.  
Згідно з ч. ч. 1 -2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.  Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1048 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.  На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Оскільки судом встановлено факт укладення договору позики між сторонами, в якому позичальником посвідчено передання йому грошової суми, водночас відповідачем не було спростовано факт отримання ним вказаних грошових коштів, а також відповідачем не були доведені обставини щодо повернення суми позики у визначений договором строк, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 03.07.2025 у сумі 54250 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Оскільки позивач вказав ціну позову лише в розмірі суми боргу 54 250 гривень та не надав обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, зокрема, в частині інфляційного збільшення заборгованості та трьох процентів річних, суд дійшов висновку про недоведеність вказаних обставин позивачем та відповідно про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.
При поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією в матеріалах справи.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача 1211 грн. 20 коп. 
Керуючись ст. ст. 141, 142, 259, 264-265, 273, 354 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03.07.2025 в розмірі 54 250 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання не встановлено, адреса місцезнаходження нерухомого майна відповідача: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя     Мартиненко В.С.