Справа № 149/1420/26
Провадження №3/149/627/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2026 року м. Хмільник
Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Гончарук-Аліфанова О. Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 678582 від 18 квітня 2026 року, 16 березня 2026 року близько 23:02 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 голосно висловлювався нецензурною лайкою, порушив спокій громадян, на зауваження не реагував, чим вчинив дрібне хуліганство, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість в інкримінованому йому діянні не визнав та пояснив, що 16 березня 2026 року у вечірню пору доби перебував вдома, а належний йому автомобіль позичив товаришу. Заяву потерпілої до поліції пояснив неприязними відносинами. Просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Адвокат Літинський М. В. подав клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зазначивши, що при виявленні та документуванні адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , працівниками поліції допущено істотні порушення законодавства: щодо строку складання протоколу, не доведено наявність хуліганського мотиву, не доведено вини ОСОБА_1 .
Судом під час розгляду справи встановлено таке.
Згідно показів потерпілої ОСОБА_2 пізно увечері 16 березня 2026 року її чоловікові зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_3 , який просив його вийти поговорити. З телефонної розмови було зрозуміло, що спілкування її чоловіка з особою, яка телефонує, становить загрозу для нього, тому він нікуди не пішов. До їх будинку під`їхали два автомобілі, з яких вийшли три чоловіка, у яких вона впізнала ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вказані особи голосно кричали, вживали нецензурну лайку. Четверта особа, якою потерпіла вважає ОСОБА_1 , перебувала за кермом автомобіля. Висновки щодо того, що вказаною особою був саме ОСОБА_1 , потерпіла зробила з того, що то був його автомобіль, яким він зазвичай їздить. Вона вийшла, щоб попросити чоловіків припинити таку поведінку та поїхати, однак вони продовжували хуліганські дії. Згодом ними було умисно пошкоджено паркан домоволодіння: один з чоловіків неодноразовими ударами ноги по металевому паркану відбив його нижню частину, після чого чоловіки сіли в машини та покинули місце події. Подію зафіксувала камера відеоспостереження. В будинку крім неї та чоловіка перебувала також їх малолітня донька, яка дуже перелякалась та до дня розгляду справи боїться стуку в двері та залишатися самою. Вона одразу викликала поліцію, однак, через відсутність реагування, змушена була неодноразово звертатись до поліції, повторно подавати заяву та неодноразово давати покази.
Судом також було досліджено письмові та відеодоказ у справі, які підтверджують покази потерпілої.
За результатами попереднього розгляду звернення ОСОБА_2 . Хмільницьким РВП було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв?язку із чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає, подальший розгляд звернення здійснювався у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підстав для такого висновку не зазначено.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи уповноважений орган прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.
З огляду на те, що діяння було вчинено групою осіб з грубим порушенням громадського порядку, на грунті конфлікту та супроводжувалось зухвалими руйнівними діями та пошкодженням майна, належних доказів відсутності ознак кримінального правопорушення, зокрема постанови про його закриття, суду не надано, натомість в діянні ОСОБА_1 , з досліджених судом доказів та показів потерпілої, наявні ознаки кримінального правопорушення, яке не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, суд на підставі ст. 253 КУпАП передає вказані матеріали Хмільницькій окружній прокуратурі, що, згідно вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП, тягне за собою закриття провадження по справі.
За наведених обставин клопотання захисника Літинського М. В. про закриття провадження задоволенню не підлягає.
В силу положень ст. ст. 253, 284, 294 КУпАП, правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 31 травня 2015 року у справі № 1-7/2015 (№ 2-рп/2015), постанова оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 173, 253, 284 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання адвоката Літинського Миколи Вікторовича про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відмовити.
Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП направити до Хмільницької окружної прокуратури.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: