ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 909/319/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя Панова І.Ю.
Судді Зварич О.В.,
Міліціанов Р.В.
Секретар судового засідання: Фарина Х.І.
За участю представників сторін:
від скаржника: Борова Л.В.;
від ГУ ДПС в Івано-Франківській області: Клебан М.А.;
розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вих.№09-02/97 від 14.04.2026 (вх. №01-05/1132/26 від 15.04.2026)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.03.2026 (повний текст рішення складено 27.03.2026)
про визнання грошових вимог до боржника
у справі № 909/319/25 (Рочняк О.В.)
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ТК Групп"
до боржника: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог заяви та ухвали суду першої інстанції.
В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ТК Групп" про банкрутство Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.05.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство ДП "Івано-Франківський облавтодор" АТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; визнано грошові вимоги ТОВ "Компанія ТК Групп" до боржника ДП "Івано-Франківський облавтодор" АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в розмірі 6 183 821 грн 84 коп., 30 280 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання заяви до суду та 72 000 грн 00 коп. витрат на авансування винагороди арбітражного керуючого; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів; призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Бриксу Андрія Олеговича; оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника; попереднє засідання призначено на 22.07.2025.
Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" оприлюднено на офіційному веб-сайті 07.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2025 у справі №909/319/25 постановлено наступне:
розмір визнаних грошових вимог ТОВ "ПК Укрпромпостач" (код ЄДРПОУ 40884096) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 1 606 508 грн 70 коп. вимог четвертої черги та 6 056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги.
Розмір визнаних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (код ЄДРПОУ 31067573) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 7665 500 грн 70 коп. вимог четвертої черги та 6 056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги.
Розмір визнаних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛОТ-ІНВЕСТ" (код ЄДРПОУ 35021794) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 1230 893 грн 00 коп. вимог четвертої черги та 6 056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги.
Розмір визнаних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРОГ-БУД УКРАЇНА" (код ЄДРПОУ 40354188) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 6095 597 грн 58 коп. вимог четвертої черги та 6 056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги.
Розмір визнаних грошових вимог Приватного підприємства "ЛАРА" (код ЄДРПОУ 22332240) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 3 788 930 грн 65 коп. вимог четвертої черги та 6 056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги. 
Розмір визнаних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК-89" (код ЄДРПОУ 39310418) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 1 408 054 грн 20 коп. вимог четвертої черги та 4 844 грн 80 коп. судового збору - вимоги першої черги. 
Розмір визнаних грошових вимог Приватного підприємства "Укршляхсервіс" (код ЄДРПОУ 36544330) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 3 064 935 грн 10 коп. вимог четвертої черги та 4 844 грн 80 коп. судового збору - вимоги першої черги. 
Розмір визнаних грошових вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 730 293 грн 51 коп., з яких: 77 579 грн 55 коп. вимог другої черги, 646817 грн 91 коп. вимог четвертої черги, 5 896 грн 05 коп. вимог шостої черги та 6 056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги.
Розмір визнаних грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (код ЄДРПОУ 05839888) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 14 242 714 грн 77 коп. вимог четвертої черги та 6 056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги. 
Розмір визнаних грошових вимог Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 43968084) до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 115 197 538 грн 03 коп., з яких: 11 125 352 грн 88 коп. вимог другої черги, 76949076 грн 40 коп. вимог третьої черги, 27 123 108 грн 80 коп. вимог шостої черги та 6056 грн 00 коп. судового збору - вимоги першої черги. 
Розмір невизнаних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРОГ-БУД УКРАЇНА" до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 2 381 781 грн 23 коп.
Розмір невизнаних грошових вимог Приватного підприємства "ЛАРА" до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 1 495 374 грн 48 коп.
Розмір невизнаних грошових вимог Приватного підприємства "Укршляхсервіс" до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 1 036 339 грн 71 коп.
Розмір невизнаних грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31790584) становить 5 024 574 грн 88 коп.
Розмір невизнаних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСПО-ТРАНС" до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" становить 13 759 671 грн 24 коп. 
Розпоряднику майном Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражному керуючому Бриксі Андрію Олеговичу:
- внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги;
- провести збори кредиторів та обрати комітет кредиторів Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" не пізніше 06.10.2025;
- письмово повідомити кредиторів боржника про місце і час проведення зборів кредиторів, докази чого надати суду;
- надати суду протокольне рішення зборів кредиторів боржника.
Підсумкове засідання призначити на 27.10.2025 о 12 год 00 хв.
19.12.2025 від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява від 19.12.2025 (вх.№11127/25) про визнання грошових вимог Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ДП "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в розмірі 27 166 441 грн 63 коп.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.03.2026 у справі №909/319/25 задоволено заяву Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 19.12.2025 (вх.№11127/25 від 19.12.2025) з грошовими вимогами до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в розмірі в розмірі 27 166 441,63 грн, які підлягають задоволенню у шосту чергу вимог кредиторів. Витрати Головного управління ДПС в Івано-Франківській області по сплаті судового збору в розмірі 4844,80 грн за подання заяви з грошовими вимогами віднести до першої черги вимог кредиторів. Розпоряднику майна Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражному керуючому Приходьку Дмитру Володимировичу внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір вимог за грошовими зобов`язаннями та черговість задоволення вимог.
Ухвала мотивована тим, що наявність заборгованості з пені (зокрема, 25 127 267,80 грн з ПДВ) підтверджується належними доказами: довідкою про борг, витягами з ІКП та детальними розрахунками. Пеня нарахована правомірно до дня запровадження мораторію (станом на 06.05.2025) відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України. Оскільки на момент відкриття провадження ці суми не були погашені, вони є податковим боргом, що виник до порушення справи, а отже, є конкурсними вимогами в розумінні ст. 1 КУзПБ.
Окрім цього, суд першої інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів тотожності цих вимог (поданих 19.12.2025) із тими грошевими вимогами ГУ ДПС, які вже були розглянуті та визнані судом раніше в ухвалі від 25.09.2025.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 15.04.2026. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.03.2026 року у справі № 909/319/25 щодо визнання грошових вимог ГУ ДПС в Івано-Франківській області на суму 27 166 441,63 грн та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства “Івано-Франківський облавтодор” АТ “Державна акціонерна компанія” “Автомобільні дороги України” відмовити у повному обсязі.
Зазначає, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області не є ініціюючим кредитором у цій справі (провадження відкрито за заявою ТОВ «Компанія ТК Групп»). Відповідно до ч. 2 ст. 45 КУзПБ, право заявляти додаткові грошові вимоги після спливу 30-денного строку належить виключно ініціюючому кредитору. Таким чином, ГУ ДПС позбавлене права дозаявляти вимоги (щодо пені) поза межами встановленого строку.
Також, вказує, що заявлена сума податкових вимог обґрунтовується виключно витягами з інтегрованої картки платника (ІКП) та довідкою про борг. Кредитор не надав жодних первинних документів (податкових повідомлень-рішень, судових рішень тощо), які б підтверджували правомірність виникнення та узгодженість цієї заборгованості. Посилання кредитора на рішення суду 2016 року у справі № 809/1541/16 не може слугувати належним підтвердженням, оскільки в тому рішенні фігурують значно менші суми боргу та пені.
Окрім цього, звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв як належний доказ витяг з ІКП, який містить численні технічні помилки та багаторазове дублювання ідентичних сум. Скаржник вказує, що просте технічне підсумовування однакових операцій призвело до штучного збільшення боргу на понад 3,5 млн грн. Суд не надав належної оцінки цим невідповідностям, чим порушив принцип вірогідності доказів (ст. 79 ГПК України).
22.05.2026 від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшов відзив вих №6773/5/09-19-13-04-05 від 21.05.2026 (вх. №01-04/4305/26) в якому кредитор зазначає, що відсутність податкових повідомлень-рішень (ППР) чи судових рішень щодо пені на суму понад 27 млн грн не свідчить про безпідставність вимог. Відповідно до пп. 129.3.3 ст. 129 Податкового кодексу України та Порядку Мінфіну № 5, нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію. У день відкриття провадження у справі про банкрутство (06.05.2025) в інтегрованій картці платника (ІКП) автоматично здійснюється остаточний розрахунок податкового боргу, що включає нарахування пені, і ця процедура прямо визначена законодавством та не потребує винесення окремого ППР.
Звертає увагу на те, що твердження боржника про помилковість нарахувань через дублювання даних у витягу з ІКП спростовуються наданим детальним розрахунком пені з ПДВ. У ньому чітко розписані періоди нарахування, облікові ставки та база нарахування без будь-яких подвоєнь. Крім того, боржник у встановленому порядку не оскаржував дії контролюючого органу щодо нарахування цієї пені. Відповідно до практики Верховного Суду (справа № 160/13436/22), суд у межах справи про банкрутство позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку правильності нарахування пені, якщо такі дії не були предметом окремого оскарження.
Також, вказує, що тлумачення боржником ч. 2 ст. 45 КУзПБ (нібито право на додаткові вимоги має лише ініціюючий кредитор) є помилковим і суперечить правовій позиції Верховного Суду. Закон не містить присічного строку для заявлення кредиторами вимог. Будь-який кредитор має право подати заяву з додатковими грошовими вимогами після закінчення 30-денного строку; такі вимоги задовольняються у встановленій черговості, є конкурсними, проте такий кредитор позбавляється права вирішального голосу на зборах.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.04.2026 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Зварич О.В. та Міліціанов Р.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вих.№09-02/97 від 14.04.2026 (вх. №01-05/1132/26 від 15.04.2026) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.03.2026 про визнання грошових вимог до боржника у справі № 909/319/25.
Ухвалою суду від 22.05.2026 призначено розгляд справи на 16.06.2026.
У судовому засіданні 16.06.2026 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній. Представник ГУ ДПС в Івано-Франківській області заперечив доводи апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч 6 ст. 12 ГПК України господарський суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
Відповідно до частин першої, другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу. У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

При перегляді рішення господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

За змістом наведених у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства термінів, що вживаються для цілей цього Кодексу:
-грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;
-кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;
-конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;
-поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до частин першої, другої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство; до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.
Частиною шостою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
Згідно з частиною першою статті 46 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.
Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог суд в силу наведених вище норм має з`ясовувати правову природу таких вимог (як конкурсних чи поточних), надати правову оцінку доказам, поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості.
У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України), допустимості (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України), достовірності (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України) та вірогідності (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).
Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі №911/2498/18; від 13.09.2022 у справі №904/6251/20).
Заявник самостійно визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги. Проте обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на положення статей 45 - 47 Кодексу України з процедур банкрутства, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами Податкового кодексу України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.
Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений Податковим кодексом України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3. статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, регулюються цим Кодексом.
Податковий кодекс України дає визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме - грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (пункт 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).
Податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (підпункт 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).
Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктом 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України пенею є сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно із пунктом 129.1. статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:
-при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом (підпункт 129.1.1);
-при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (підпункт 129.1.2);
-при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (підпункт 129.1.3);
-при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (підпункт 129.1.4);
-у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів (підпункт 129.1.5).
У свою чергу, відповідно до пункту 129.3. статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується:
-у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;
-у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;
-у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);
-при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1. пункту 129.1. цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4. статті 129 Податкового кодексу України).
На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2. та 129.1.4. пункту 129.1. цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3. пункту 129.1. цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4. пункту 129.1. цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Пунктом 129.5. статті 129 Податкового кодексу України встановлено, що зазначені в пункті 129.4. розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.
Передумовою нарахування пені з підстав, передбачених підпунктом 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України, є несплата платником податків у встановлені законом строки суми узгодженого податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки.
Згідно з підпунктом 129.9.1. пункту 129.9. статті 129 Податкового кодексу України пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків
Відповідно до підпункту 14.1.265. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пунктом 31.1. статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України, пунктом 57.3. якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1. - 54.3.6. пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (абзац перший пункту 111.2. статті 111 Податкового кодексу України). Згідно з пунктом 112.5. статті 112 Податкового кодексу України підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до 129.1.1. ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
19.12.2025 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з грошовими вимогами до боржника в розмірі 27 166441 грн 63 коп.
На підтвердження грошових вимог Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області подано: довідку про борг за платежами ДП "Івано-Франківський облавтодор" АТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; витяги з інтегрованої картки платника податків (ІКП) по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); детальний розрахунок пені у розмірі 25 127 267 грн 80 коп. по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), із зазначенням періоду нарахування пені, облікової ставки, кількості днів прострочення, суми податкового боргу, на яку нараховувалась пеня та суми нарахованої пені; витяг з інтегрованої картки платника податків та детальний розрахунок пені у розмірі 0,76 грн по надходженнях від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини.
Розпорядник майна боржника у повідомлені про результати розгляду вимог Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та в судовому засіданні вказав на те, що господарським судом вже було розглянуто заяву ГУ ДПС у Івано-Франківській області з грошовими вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство та постановлено ухвалу від 25.09.2025 про результати розгляду заявлених грошових вимог. Також розпорядник майна зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства лише кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті і таким кредитором є ТОВ "Компанія ТК Групп".
Згідно з матеріалами справи, наявність заборгованості зі сплати пені у розмірі 27 166 441 грн 63 коп. підтверджується наданими ГУ ДПС в Івано-Франківській області доказами, а саме: довідкою про борг за платежами ДП «Івано-Франківський облавтодор» АТ «ДАК «Автомобільні дороги України», витягами з інтегрованої картки платника податків, детальними розрахунками пені по платежах за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, а також детальним розрахунком пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).
При цьому, відповідний розрахунок пені у розмірі 25 127 267 грн 80 коп. містить відомості щодо періоду її нарахування, розміру облікової ставки, кількості днів прострочення, суми податкового боргу, на яку здійснювалося нарахування, та суми пені, що підлягає сплаті.
Відповідно до довідки про борг за платежами та наданих розрахунків, пеня була нарахована контролюючим органом у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань та сформована станом на 06.05.2025 - дату відкриття провадження у справі № 909/319/25 про банкрутство ДП «Івано-Франківський облавтодор» АТ «ДАК «Автомобільні дороги України».
Враховуючи, що станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство ДП «Івано-Франківський облавтодор» АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» заявлена ГУ ДПС в Івано-Франківській області сума пені залишалась непогашеною, така заборгованість відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є податковим боргом.
Відповідно до статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Оскільки зазначений податковий борг виник до відкриття провадження у справі про банкрутство, у розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошові вимоги ГУ ДПС в Івано-Франківській області є конкурсними та підлягають розгляду в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.
Щодо доводів розпорядника майна та боржника про те, що відповідно до частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства право заявлення додаткових грошових вимог має виключно кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство, колегія суддів зазначає, що такі доводи є безпідставними, оскільки норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять обмежень щодо можливості інших кредиторів, крім ініціюючого кредитора, звертатися до суду із заявами про визнання додаткових грошових вимог до боржника у разі, якщо такі вимоги не були заявлені ними раніше у межах встановленого порядку.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що грошові вимоги ГУ ДПС в Івано-Франківській області, заявлені 19.12.2025 (вх. № 11127/25 від 19.12.2025), були включені до складу вимог, заявлених цим кредитором у заяві № 8320/5/09-19-13-04-09 від 05.06.2025 (вх. № 5159/25 від 11.06.2025), які в подальшому були визнані ухвалою суду від 25.09.2025.

Щодо доводів боржника про те, що наведений у витягу з інтегрованої картки платника податків перелік нарахувань з податку на додану вартість на загальну суму 25 127 267 грн 80 коп. є помилковим у зв`язку з нібито дублюванням одних і тих самих даних, колегія суддів зазначає, що такі доводи не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.
Як вбачається з наданого ГУ ДПС в Івано-Франківській області детального розрахунку пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у ньому окремо відображено періоди нарахування пені, розмір облікової ставки, кількість днів прострочення, суми податкового боргу, на які здійснювалося нарахування, та відповідні суми пені. При цьому загальний розмір пені за наведеним розрахунком становить 25 127 267 грн 80 коп.
Дослідивши зазначений розрахунок, колегія суддів встановила відсутність у ньому дублювання сум чи накладення періодів нарахування, на які посилається боржник. Сам лише факт відображення відповідних відомостей у витягу з інтегрованої картки платника податків не свідчить про помилковість визначеного контролюючим органом розміру пені, оскільки такий витяг відображає облікові дані, а правильність нарахування підтверджується деталізованим розрахунком.
Крім того, боржником не надано належних та допустимих доказів оскарження визначеної суми пені у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для розгляду заявлених ГУ ДПС в Івано-Франківській області додаткових грошових вимог до боржника, оскільки їх розмір підтверджений належними та допустимими доказами, а наданий контролюючим органом розрахунок пені містить необхідні вихідні дані для перевірки правильності її нарахування. Враховуючи, що боржником не надано доказів спростування визначеної суми заборгованості (контррозрахунку) чи оскарження таких нарахувань по сутті у встановленому законом порядку (в порядку ст.7 КУзПБ), колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про визнання грошових вимог ГУ ДПС в Івано-Франківській області до ДП «Івано-Франківський облавтодор» АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у розмірі 27 166 441 грн 63 коп. як вимог шостої черги.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 23.03.2026 у справі №909/319/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстави для її скасування відсутні, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути достатньою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вих.№09-02/97 від 14.04.2026 (вх. №01-05/1132/26 від 15.04.2026) – залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.03.2026 у справі №909/319/25 – залишити без змін.
3. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 25.06.2026.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Зварич О.В.,

Міліціанов Р.В.