Справа № 185/9112/26
Провадження № 3/185/2733/26

П О С Т А Н О В А   
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року  м. Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Самоткан Н.Г., розглянувши матеріал, що надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, військовослужбовиці ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою:АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :
04 квітня 2026 рокуприблизно о 15 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовицею ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України, в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебувала при виконанні обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 була виявлена на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, та була направлена на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення стану сп`яніння. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 04 квітня 2026 року № 151 встановлено, щосолдат ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду для визначення стану сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. (Протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНП № 0417 від 04 квітня 2026 року). 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнала, зазначила, що алкогольні напої при виконанні службових обов`язків 04.04.2026 року не вживала, медичний огляд на стан сп`яніння не пройшла.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він є безпосереднім керівником солдата ОСОБА_1 . Підтверджує, що ОСОБА_1 04.04.2026 перебувала під час здійснення військової служби в алкогольному сп`яніння. Зазначає, що це не перший випадок, що ОСОБА_1 перебувала в стані сп`яніння, вже були попередження щодо виконання обов`язку в алкогольному сп`яніння. Він 04.04.2026 року доставив ОСОБА_1 до ВСП, де вона відмовилася продути в прибор для встановлення стану сп`яніння, після чого він доставив її до лікарні, де вона також відмовилася пройти медичний огляд.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на належність, допустимість, достатність та достовірність приходжу до наступного висновку.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Режим воєнного стану введено з 24 лютого 2022 року, термін якого продовжено та триває до цього часу.
Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає настання відповідальності за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тобто розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Винність ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами:протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНП № 0417 від 04 квітня 2026 року, в якому вказано обставини інкримінованого адміністративного правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 151, згідно якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду для визначення стану сп`яніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04 квітня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовилася в КНП «ПЛІЛ» ПМР від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння та взяття біологічних матеріалів на алкоголь та наркотичні речовини в присутності двох свідків; копією військового квитка на ім`я ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтверджуть, що були свідками того, як солдат ОСОБА_1 04 квітня 2026 року відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння; письмовими поясненням свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких останній підтверджує, що до відділення ВСП була доставлена військовослужбовця ОСОБА_1 для проходження огляду для визначення стану сп`яніння та складення протоколу. Сурган дійсно була з ознаками стану алкогольного сп`яніння, поводила себе зухвало, розмовляла по телефону. Пояснювала спочатку, що випила невелику кількість алкоголю, а після розмови по телефону відмовилась від проходження огляду. Від проведення додаткового медичного огляду остання також відмовилася, зазначила, що випила заспокійливе під назвою «Карвал», але характерного запаху цього препарату не було чутно від ОСОБА_1 було чутно запах алкоголю. Факт того, що є військовослужбовицею за контрактом остання приховала. Свідок ОСОБА_5 складав протокол про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 30.06.2026 за №171/2539 відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 з 03.12.2025 року; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 09.12.2025 за №376, відповідно до якої солдат ОСОБА_1 призначена наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 05.12.2025 за №205-РС на посаду санітарного інструктора медичного пункту НОМЕР_3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , приступила до виконання службових обов`язків з 09.12.2025. 
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.
Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 року, заява №387/03). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11.07.2013 року, заява №20372/11).
З урахуванням викладеного, суд на підставі об`єктивно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 252 КУпАП, які перебувають в узгодженому зв`язку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є доведеною. Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.
Адвокати ОСОБА_1 – Башинський В.П., Басан Ю.П. здійснювали правову допомогу ОСОБА_1 при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. З моменту отримання суддею зазначеного протоколу для розгляду захисники побудували лінію захисту шляхом подання купи дрібних, процесуальних клопотань, які стосувалися того, як будь-яким способом ОСОБА_1 уникнула відповідальності. Дані клопотання стосувалися перенесення розгляду справи за для закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, зупинення провадження, клопотань щодо територіальної підсудності, відводів головуючого та інші. Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ні правопорушником ні захисниками, суду не надано. В останній день притягнення до відповідальності до захисту ОСОБА_1 долучився ще адвокат Бровкіна Ю.О., яка також надіслала на адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи та надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. Вважаю, що така поведінка адвокатів Башинського В.П., Басана Ю.П., Бровкіної Ю.О. має на меті штучно затягнути розгляд справи в суді з метою, щоб минули строки накладення адмінстягнення (стаття 38 КУпАП).
В судовому засіданні адвокати  ОСОБА_1 – Башинський В.П., Басан Ю.П. під`єдналися до відеоконференції, однак вийшли з конференції, і в подальшому не приймали участь при розгляді зазначеної справи, без пояснення причин.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).
Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.
ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі «Філіс проти Греції» (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов`язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.
Ключовим у питанні визначення зловживання є мета, яка переслідується учасником судового провадження при реалізації своїх процесуальних прав.
Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНП № 0417 від 04 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинене 04.04.2026, строк накладення адміністративного стягнення завершується 04.07.2026.
Отже, звернення учасником справи з неодноразовими клопотаннями про відкладення судового розгляду та/або оголошення перерви може вказувати на свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вважаю необхідним та достатнім для виховання останнього та запобігання вчиненню нею нових правопорушень, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому приходжу до висновку стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 172-20 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк.

Суддя Н. Г. Самоткан