Єдиний унікальний номер 317/1741/26
Провадження № 2/317/1207/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Качана А.В.
за участі:
секретаря судового засідання Ботушанської Є.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.
11.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 509549-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі – Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування Кредитом. 
Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 509549-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 5150,00 грн.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач, належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у відповідача станом на 13.03.2026 утворилась заборгованість за Договором № 509549-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 15828,65 грн., що складається з: 5123,71 грн. – суми прострочених платежів по тілу кредиту; 6196,81 грн. – суми прострочених платежів по процентах; 3498,13 грн. – суми заборгованості по штрафам та 1010,00 грн. – суми прострочених платежів за комісією.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 15828,65 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
26.03.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.04.2006.
22.04.2026 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 19.05.2026.
18.05.2026 до суду надійшло клопотання представника відповідача – адвоката Нємної Т.І. про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи.
19.05.2026 клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 15.06.2026 о 14 год. 30 хв. 
04.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Нємної Т.І. надійшла заява про часткове визнання позову, відповідно до якої відповідач визнає позов в частині стягнення основної суми боргу. Зі змісту зазначеної зави вбачається, що відповідач визнав факт укладення кредитного договору та факт отримання кредиту та підтвердив факт сплати ним в рахунок повернення кредитних коштів 5150,00 грн. У стягненні відсотків, штрафів та комісії представник відповідача просила відмовити, посилаючись на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Також просила розстрочити виконання рішення суду строком на 1 рік посилаючись на складні життєві обставини, матеріальне становище відповідача, зазначає, що одноразове стягнення всієї суми заборгованості буде надмірним фінансовим тягарем для відповідача. Просила суд ухвалити рішення в частині стягнення основної суми заборгованості та відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, штрафів та комісії за надання кредиту також просила розстрочити виконання рішення суду строком на один рік. Розглянути справу просила без участі представника відповідача та відповідача. 
04.06.2026 до суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі у яких представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без участі представника позивача. 
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не з`явилася, у додаткових поясненнях просила про розгляд справи за її відсутності.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача та відповідач до суду не з`явилися, у заяві про часткове визнання позову просили розглядати справу без їх участі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 11.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №509549-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика» 11.09.2024 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №509549-КС-001 про надання кредиту.
11.09.2024 ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №509549-КС-001про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено.
Договір №509549-КС-001 про надання кредиту від 11.09.2024 підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором UA-2108, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію».
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що Договір №509549-КС-001 про надання кредиту від 11.09.2024 (далі – кредитний договір) укладений між позивачем та відповідачем у спосіб визначений чинним законодавством України.
Крім того, як вбачається з заяви про часткове визнання позову, відповідач визнає факт укладення зазначеного кредитного договору.
Відповідно до кредитного договору сторони погодили наступні умови.
Кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 7 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів (п. 2.1. кредитного договору).
Тип Кредиту: кредит. Строк, на який надається Кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 1 400,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до Комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів. Якщо у відповідній Додатковій угоді до цього Договору, якою Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, зазначено, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит становить 0% (нуль відсотків), вказане означає, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит на підставі такої Додаткової угоди до цього Договору є відсутньою. Додаткові та/або супутні послуги за цим Договором відсутні, оскільки Кредитодавець не надає додаткові та/або супутні послуги та не вимагає надання/отримання додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб при отриманні Позичальником Кредиту. Тарифи за цим Договором є незмінними впродовж дії Договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до цього Договору, який Сторони погодили іменувати у своїх відносинах Додатковою угодою (п.2.2 – 2.5 кредитного договору)
Відповідно до п. 2.6. кредитного договору загальний розмір наданого Кредиту: 7000,00 грн.
Строк дії Договору: до 26.02.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 17137,54 грн. Загальні витрати за Кредитом: 10137,54 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: Шість тисяч сімсот п`ять цілих п`ятдесят три сотих процентів. 2.11. Денна процентна ставка: 0,86 процентів. (п. 2.7-2.11 кредитного договору). 
Відповідно до п. 2.12-2.13 кредитного договору дата видачі Кредиту 11.09.2024, дата повернення Кредиту 26.02.2025.
Пунктами 7.5-7.6 кредитного договору встановлено наступні умови.
У разі несвоєчасного повернення отриманого Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 (один) процент від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. 
Нарахування процентів відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасне повернення отриманого Кредиту здійснюється на залишок не поверненої суми Кредиту за кожен день після закінчення строку кредитування до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. 
У разі не здійснення сплати Процентів та/або Комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту), та/або Комісії за видачу додаткових грошових коштів у Кредит (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів), та/або суми кредиту у визначені цим Договором та додатковими угодами до Договору терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 32 % (Тридцять дві цілих нуль сотих процентів) від розміру простроченої заборгованості, який визначається відповідно до умов, описаних нижче. Штраф застосовується за кожен факт невиконання або неналежного виконання Позичальником передбаченого цим Договором грошового зобов`язання згідно з графіком платежів, якщо станом на 00 годин 00 хвилин 3 (третього) дня після дати чергового платежу згідно з графіком, Позичальник не погасив і має прострочену заборгованість за Договором, на яку нараховується штраф. Складові простроченої заборгованості, на яку нараховується штраф: сума прострочених Процентів, сума простроченої Комісії за користування Кредитом, сума Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів, суму простроченого Кредиту, що не були оплачені в дати, які передбачені до сплати у відповідному періоді користування Кредитом графіком платежів (і не нараховується на суми простроченої заборгованості у попередніх періодах і на суми будь-яких штрафів).
Нарахування штрафу за порушення грошових зобов`язань здійснюється на станом на 00 годин 00 хвилин 3 (третього) дня після дати, яка є останнім днем періодичного платежу згідно з графіком платежів, на наступну суму заборгованості: якщо в момент нарахування штрафу загальний розмір простроченої заборгованості Позичальника за цим Договором є більшим, ніж розмір платежу за користування Кредитом у відповідному періоді згідно з графіком платежів – штраф нараховується на суму платежу за користування Кредитом у відповідному періоді згідно з графіком платежів; якщо в момент нарахування штрафу загальний розмір простроченої заборгованості Позичальника за цим Договором є меншим, ніж розмір платежу за користування Кредитом у відповідному періоді згідно з графіком платежів – штраф нараховується на залишок простроченої заборгованості за Договором (при цьому, якщо в момент нарахування штрафу загальний розмір простроченої заборгованості Позичальника за цим Договором є меншим ніж 100 (сто) гривень – штраф не нараховується). У випадку погашення Позичальником простроченої заборгованості за Договором у повному обсязі до 00 годин 00 хвилин 3 (третього) дня після дати, яка є останнім днем періодичного платежу згідно з графіком платежів, нарахування штрафу за порушення грошових зобов`язань не здійснюється. Сукупна сума штрафів, нарахованих за кожен факт порушення зобов`язань Позичальником на підставі цього пункту Договору, та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі Договору, не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником від Кредитодавця за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін. Позичальник зобов`язаний сплатити штраф, нарахований Кредитодавцем у порядку, передбаченому цим пунктом Договору, у той же день, коли Кредитодавцем було нараховано штраф.
Позивач ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів.
Факт отримання кредиту у зазначеній сумі також визнається стороною відповідача у заяві про часткове визнання позову, а отже відповідно ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, оскільки визнається учасниками справи та не ставиться під сумнів судом. 
Отже суд приходить до висновку, що позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у сумі 7000,00 грн. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №509549-КС-001 про надання кредиту від 11.09.2024 вбачається, що за відповідачем ОСОБА_1 станом на 13.03.2026 рахується заборгованість за вказаним договором у розмірі 15828,65 грн., з яких: 5123,71 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 6196,81 грн. – заборгованість по процентах; 3498,13 грн. – суми заборгованості по штрафам та 1010,00 грн. – сума прострочених платежів за комісією.
Отже відповідач, належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, не повернув позивачу у повному обсязі суму отриманого кредиту та нарахованих процентів, повернувши позивачу лише суму грошових коштів у розмірі 5150,00 грн., що визнається учасниками справи, а отже доказуванню не підлягає. 
Отже заборгованість за основним боргом (тілом кредиту), відсотками та комісією відповідачу нарахована обґрунтовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 5123,71 грн., заборгованість по процентах у розмірі 6196,81 грн. та сума прострочених платежів за комісією у розмірі 1010,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
При цьому суд виходить з приписів ст. 82 ЦПК України та приймає часткове визнання позву відповідачем в частині стягнення основної суми боргу.
Проте, суд відхиляє заперечення представника відповідача стосовно стягнення відсотків та комісії, оскільки відсотки за кредитним договором нараховано в межах строку кредитування та у встановленому кредитним договором розмірі. В свою чергу комісія відповідно до умов договору носить разовий характер та не є систематичною. 
Щодо частини позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу) суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.
Оскільки, кредитний договір був укладений в у період дії в Україні воєнного стану період нарахування неустойки також припадає на період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена і триває до теперішнього часу, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, пред`явлена до стягнення сума заборгованості за штрафами у розмірі 3498,13 грн. за цим договором не підлягає стягненню з відповідача.
За викладених обставин суд погоджується з позицією представника відповідача в частині застосування положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до нарахованих позивачем штрафів.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, про те що позов підлягає частковому задоволенню.
Загальна сума заборгованості за Договором №509549-КС-001 про надання кредиту від 11.09.2024 що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 12330 грн. 52 коп. з яких: 5123,71 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 6196,81 грн. – заборгованість по процентах та 1010,00 грн. – сума прострочених платежів за комісією.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У поданій до суду заяві представник відповідача просив суд розстрочити виконання рішення суду на строк 1 рік. 
Вирішуючи питання стосовно розстрочки виконання рішення, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.
Як підставу для відстрочки виконання рішення суду відповідач посилається на складні життєві обставини, матеріальне становище відповідача, зазначає, що одноразове стягнення всієї суми заборгованості буде надмірним фінансовим тягарем для відповідача.
Суд дослідивши додану до заяви довідку про заробітну плату відповідача ОСОБА_1 , надану ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», відповідно до якої відповідачу за період з січня 2026 по травень 2026 року нараховано заробітну плату у розмірі 149820,10 грн. (утримано податків 34458,63 грн.), враховуючи розмір стягненої суми боргу за кредитним договором (12330 грн. 52 коп.) та співставивши розмір щомісячної заробітної плати відповідача, суд приходить до висновку про те, що стягнена сума, є значно меншою за суму щомісячної заробітної плати відповідача (за вказаний період), а отже не може бути непомірним фінансовим тягарем для відповідача. 
Будь-якого іншого належного доказу в підтвердження неможливості повною мірою виконувати свої фінансові зобов`язання за кредитним договором відповідачем не надано. 
Отже відповідачем не підтверджено жодним доказом наявність скрутного матеріального становища, захворювання, чи інших обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Проаналізувавши доводи заяви про відстрочення виконання рішення суду, зважаючи на вимоги ст. 435 ЦПК України, враховуючи відсутність належним чином підтверджених підстав для розстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що у разі виникнення підстав для розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення, після його ухвалення, відповідач не позбавлений можливості звернутися з відповідною заявою до суду в порядку ст. 435 ЦПК України. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 7317 від 19.03.2026.
Таким чином з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2074 грн. 01 коп. (2662,40 грн. х 12330,52 грн. / 15828,65 грн. = 2074,01 грн.)
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 526, 526, 626, 628, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код у ЄДРПОУ 41084239, адреса: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411) заборгованість за Договором №509549-КС-001 про надання кредиту від 11.09.2024 в розмірі 12330 грн. 52 коп. (дванадцять тисяч триста тридцять гривень 52 копійки) з яких: 5123,71 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 6196,81 грн. – заборгованість по процентах та 1010,00 грн. – сума прострочених платежів за комісією.
В задоволенні позову в іншій частині – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код у ЄДРПОУ 41084239, адреса: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2074 грн. 01 коп. (дві тисячі сімдесят чотири гривні 01 копійка).
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Нємної Т.І. про розстрочку виконання рішення суду строком на 1 рік – залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код у ЄДРПОУ 41084239, адреса: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411.
Представник позивача: Козачок Марія Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача: адвокат Нємна Тетяна Ігорівна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 31.

Суддя          А.В. Качан