Справа № 209/1490/26
Провадження № 2/209/1730/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючої судді - Левицької Н.В.,
за участі секретаря судового засідання - Погрібної О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою звернулося Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє представник Ляр Д.Ю. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Стислий виклад позовних вимог.
Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ " ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б/н від 16.05.2011 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 49000.00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії – 08/17, тип -WGMMS DebitMasterCard Gold. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії – 04/18, тип – Універсальна GOLD; кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії – 05/22, тип – Універсальна GOLD; кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії – 01/28, тип – Універсальна GOLD.
В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних.
Також, 15.03.2022 Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 19393,12 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості.
Починаючи з 15.03.2022 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 9621,10 грн.
У зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації позивач пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. - розмір 0 %, а в подальшому із 01 квітня 2022 року відсоткова ставка була поступово повернута до погодженого розміру відповідач.
В порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконав умови договору, в зв`язку з чим станом на 14 січня 2026 року, утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 47147,50 грн, яка складається з: 37526,40 грн - заборгованості за тілом кредиту; 9621,10 грн заборгованість за простроченими відсотками.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2011 у розмірі 47147,50 грн, яка складається з наступного: 37526,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9621,10 грн - заборгованість за простроченими відсотками та сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Процесуальні дії у справі.
За відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 31.03.2026, які надані на запит суду, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Відповідачу, ухвалу про відкриття провадження від 02 квітня 2026 року та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками було направлено на адресу зазначену у позові, яка також є місцем реєстрації відповідача, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відстуній».
Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк, відповідач, не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також відзив на позовну заяву не подавався.
Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17(П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 27.02.2023 у справі №909/548/16(909/947/20).
Також суд враховує правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, згідно якого, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі
Оскільки ухвалу про відкриття провадження було направлено за адресою, зазначеною у позовній заяві, яка також є місцем реєстрації відповідача, то слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику стороні та про встановлення відповідачу строку для подання відзиву на позов.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд приходить до наступного висновку.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин 1, 2статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України).
Приписами частини 2статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За правилами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Постановою правління НБУ №58 від 03.05.2023 Про затвердження Положення про автентифікацію та застосування посиленої автентифікації на платіжному ринку визначено, що надавач платіжних послуг за результатами процедури посиленої автентифікації користувача платіжної послуги створює код автентифікації. Для створення коду автентифікації надавач платіжних послуг використовує багатоцільові пристрої або програмне забезпечення, призначене для цілей автентифікації користувача платіжних послуг. Код автентифікації повинен бути стійким до його підробки та стійким до розкриття будь-якого з елементів посиленої автентифікації, з використанням яких цей код було створено. Для забезпечення стійкості коду автентифікації надавач платіжних послуг застосовує такі технологічні рішення, як створення та перевірка справжності одноразових паролів, електронних підписів чи інші підтвердження з використанням криптографічних засобів захисту інформації, що містяться в елементах посиленої автентифікації.
Частина 1статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк).
Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому, з огляду на редакцію статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
В частини 1статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як зазначено в статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Згідно з ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
16 травня 2011 року відповідач підписала заяву позивача № б/н від 16 травня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до анкети-заяви, відповідач погодилася з тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.
У Анкеті-заяві зазначені персональні дані відповідача щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, РНОКПП, місця роботи та розміру доходу.
Також, у вказаній заяві міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з договором про надання банківських послуг, умовами та правилами, тарифами банку та погодився з ним. Позичальник зобов`язується виконувати Умови та Привила надання банківських послуг та регулярно знайомитися з їх змінами на вказаному сайті банку www.privatbank.ua.
Позичальник висловив свою згоду, що дана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», яка разом з пам`яткою клієнта, становлять договір про надання банківських послуг. Вказана Анкета-заява підписана власноруч 16 травня 2011 року(а.с.53 та зворот).
Разом з тим зі змісту анкети-заяви від 16 травня 2011 року не вбачається відомостей про погоджений сторонами розмір кредитного ліміту, процентну ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни, строк кредитування, порядок повернення кредиту та сплати процентів, номеру карткового рахунку, дати вручення картки відповідачу, повідомлення йому пін-коду саме за кредитним договором б/н від 16 травня 2011 року та наданим розрахунком заборгованості, а також інші умови кредитування, на які посилається позивач як на підставу заявлених вимог.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що на підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт, який у подальшому збільшувався, а відповідач користувалася кредитними коштами та частково здійснювала їх погашення.
Також обґрунтовуючи позовну заяву представником позивача вказано, що на підставі анкети заяви від 16.05.2011 відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії – 08/17, тип -WGMMS DebitMasterCard Gold. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії – 04/18, тип Універсальна GOLD; кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії – 05/22, тип Універсальна GOLD; кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії – 01/28, тип Універсальна GOLD.
На підтвердження своїх вимог позивачем також надано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 15 березня 2022 року, розрахунок заборгованості станом на 14 січня 2026 року, виписку за рахунком та витяги з Умов та Правил надання банківських послуг.
Судом встановлено, що 15 березня 2022 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг.
Із змісту зазначеної заяви вбачається, що вона містить інформацію щодо умов кредитування, які можуть застосовуватися при користуванні платіжними картками «Універсальна» та «Універсальна Gold», відомості про реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, а також наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань. Крім того, заява містить умови користування сервісами «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка».
Разом із тим зазначена заява не містить відомостей про те, яку саме платіжну картку було видано відповідачу, який кредитний ліміт був встановлений за відповідним рахунком, яка саме процентна ставка підлягала застосуванню до правовідносин сторін та які конкретні умови кредитування були погоджені сторонами.
Зміст заяви свідчить про те, що в ній наведено декілька можливих варіантів умов кредитування та обслуговування різних платіжних карток, які можуть застосовуватися Банком, проте відсутні будь-які відомості, які б дозволяли встановити, які саме з наведених умов були обрані сторонами та підлягали застосуванню саме до відповідача.
За таких обставин сама по собі Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 15 березня 2022 року не дає можливості встановити зміст конкретного кредитного зобов`язання між сторонами, його істотні умови, а також підтвердити, що саме на умовах, зазначених позивачем у позовній заяві та використаних при розрахунку заборгованості, між сторонами існували кредитні правовідносини.
Відтак вказана заява не може бути належним та достатнім доказом погодження сторонами тих умов кредитування, на підставі яких позивачем здійснено нарахування процентів та визначено заявлений до стягнення розмір заборгованості.
Надані банком Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять погоджені сторонами умови, а договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо його істотних умов.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач повинен довести не лише факт надання відповідачу кредитних коштів, а й погоджені сторонами умови кредитування, на підставі яких визначено розмір заявленої до стягнення заборгованості.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за період з 08 листопада 2013 року по 14 січня 2026 року вбачається, що банком змінювалась відсоткова ставка (поточної, простроченої, при порушенні умов) та коефіцієнти (а.с. 21-39).
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме такі процентні ставки, порядок їх зміни та умови їх застосування були погоджені відповідачем.
Надані позивачем витяги з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому самі по собі не підтверджують погодження останньою умов кредитування, викладених у цих документах.
При цьому із розрахунку заборгованості неможливо встановити, на підставі яких саме погоджених сторонами умов здійснювалося нарахування процентів у кожному окремому періоді.
Також судом встановлено, що надана позивачем виписка за договором №б/н охоплює період з 08 листопада 2013 року по 16 січня 2026 року, тоді як позивач пов`язує виникнення спірних правовідносин із травнем 2011 року (а.с. 40-52).
Таким чином, надана виписка не містить відомостей про рух коштів за початковий період правовідносин сторін, оскільки в останній відображається рух коштів з 06.01.2019 по 01.01.2026.
Крім того, надані виписки містять інформацію щодо руху коштів за окремими платіжними картками, однак не дають можливості встановити рух коштів за весь період користування кредитом, перевірити момент виникнення заборгованості, розмір фактично використаних кредитних коштів та повноту врахування здійснених відповідачем платежів.
Суд враховує доводи позивача про те, що банківська виписка є первинним бухгалтерським документом та може бути належним доказом руху коштів за рахунком.
Разом із тим сама по собі виписка підтверджує лише здійснення певних операцій за рахунком, однак не звільняє позивача від обов`язку довести погоджені сторонами умови кредитування та правильність здійсненого розрахунку заборгованості.
Також суд враховує посилання позивача на частину другу статті 642 ЦК України щодо акцепту пропозиції шляхом вчинення дій, які свідчать про прийняття відповідних умов.
Однак навіть за умови підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами, це саме по собі не усуває необхідності доведення позивачем змісту кредитного зобов`язання, зокрема розміру процентної ставки, порядку її зміни, підстав нарахування процентів та правильності визначення суми боргу, заявленої до стягнення.
Інших доказів позивачем не надано.
Позивач клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв, а зважаючи на вимоги цивільного процесуального законодавства, зокрема засади змагальності та диспозитивності, суд не вправі за власною ініціативою витребувати у позивача докази. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18, від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши надані сторонами докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи не дають можливості достовірно встановити зміст спірних кредитних правовідносин, погоджені сторонами умови кредитування, розмір кредитного ліміту, порядок нарахування процентів та правильність заявленого до стягнення розрахунку заборгованості.
Позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами погоджені сторонами умови кредитування, порядок та підстави нарахування процентів, а також правильність визначення заборгованості у розмірі 47 147 грн 50 коп., заявленої до стягнення.
За таких обставин позивач не довів обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні, відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-268, 274, 279, 354-355 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Дата складення судового рішення 02 червня 2026 року.

Суддя    Наталія ЛЕВИЦЬКА