ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.05.2026	Справа № 910/15836/25	
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 
до Громадської організації «Спортивний клуб «Гермес» 
про стягнення 103 661,47 грн,
Суддя Смирнова Ю.М.
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі – позивач, КП «Київтеплоенерго») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі – суд) з позовом до Громадської організації «Спортивний клуб «Гермес» (далі – відповідач, ГО «СК «Гермес») про стягнення 103 661,47 грн, з яких: 55 150,33 грн основного боргу, 37 061,02 інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 11 450,12 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати теплової енергії, спожитої ним до 01.05.2018, право вимоги за яким перейшло до позивача від Публічного акціонерного товариства «Київенерго» за договором № 601-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018.
Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/15836/25 та справу передано на розгляд судді Смирнової Ю.М.
Ухвалою суду від 23.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив та попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. 
Вказана ухвала суду була отримана відповідачем 29.12.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням Укрпошта про вручення поштового відправлення № R067069293880.
13.01.2026 у системі «Електронний суд» був сформований відзив на позовну заяву (зареєстрований 14.01.2026), в якому відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що 12.12.2017 договір № 596/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.06.2014 № 304/1) від 30.12.2016, а саме: нежитлового приміщення за адресою вул. Дмитрівська, 33-35 літ. А в м. Києві, в яке і постачалась теплова енергія за договором № 330587-01 на постачання теплової енергії від 16.03.2016, було розірвано. Об`єкт оренди повернуто орендодавцю - Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації, про що складено та підписано акт приймання-передачі нежилого приміщення, у зв`язку з чим 18.12.2017 на ім`я начальника центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» була подана заява щодо розірвання з 18.12.2017 договору № 330587-01 на постачання теплової енергії від 16.03.2016.
Відповідач зазначав, що відповідно до бухгалтерського обліку ГО «СК «Гермес» та оборотно-сальдової відомості ПАТ «Київенерго» на 01.12.2017 за відповідачем була заборгованість у сумі 4 881,78 грн, а за грудень нараховано 13 133,12 грн (відповідно до виставленого рахунку), однак, з огляду на те, що з 12.12.2017 було розірвано Договір № 596/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.12.2016, про що було повідомлено ПАТ «Київенерго», нарахована сума за грудень складає 5 083,79 грн (13 133,12 грн : 31 (календарні дні) x 12 (дні дії договору оренди), а разом заборгованість ГО «СК «Гермес» на 01.01.2018 складає 9 965,57 грн (4881,78 грн + 5 083,79 грн). 11.01.2018 ПАТ «Київенерго» надав відповідачу оборотно-сальдову відомість за період згідно договору № 330587/01, в якій зазначено що за січень 2018 року нараховано 0,00 грн.
02.04.2019 ГО «СК «Гермес» зареєструвало лист директору СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» вх. № 18/30-6153, в якому ще раз проінформувало щодо безпідставного рахунку фактури від 28.02.2019 та вкотре надало в додатках до листа акт передачі приміщення, лист від 18.12.2017, лист 11.01.2018, а також 24.04.2019 направило лист директору СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго», в якому знову повідомило що ГО «СК «Гермес» не є споживачем теплової енергії та питання оплати за спожите тепло необхідно направляти власникам приміщення.
Також, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки, на його думку, перебіг позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за Договором № 330587-01 на постачання теплової енергії від 16.03.2016, укладеним між ПАТ «Київенерго» та ГО «СК «Гермес», порядок обчислення та перебіг якого не змінено для позивача, почався 01.01.2018, а позов подано в грудні 2025 року - через 8 років після початку перебігу позовної давності, у зв`язку з чим строк позовної давності в цьому випадку сплив, що є підставою для відмови у позові.
Окрім цього, відповідач зазначив, що з дати реєстрації ГО «СК «Гермес» є неприбутковою організацією, яка понад 25 років опікується дитячим та юнацьким спортом та здійснює свою діяльність виключно за добровільні внески за якими, в тому числі, звертається до громадськості, яка навіть під час повномасштабного вторгнення рф не припинив свою діяльність, приклав надзусилля аби діти та юнацтво продовжувало мати майданчик для фізичного розвитку та спортивних досягнень.
Правом на подання відповіді на відзив у встановлений строк позивач не скористався.
За приписами частини п`ятої ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до частини п`ятої ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.16.2014 між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі – Орендодавець) та ГО «СК «Гермес» (далі – Орендар) та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» (далі – Підприємство) було укладено угоду № 1-304/г про внесення змін до договору оренди від 29.06.2010 № 554/4, за умовами якої Підприємство за згодою Орендаря передає, а Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація приймає на себе права та обов`язки Орендодавця по договору оренди від 29.06.2010 № 554/4. 
З метою приведення договору у відповідність до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», сторони дійшли згоди викласти договір в новій редакції та присвоїти йому новий номер. 
Так, 25.06.2014 між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі – Орендодавець) та ГО «СК «Гермес» (далі – Орендар) та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» (далі – Підприємство) було укладено Договір № 304/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі – Договір № 304/1 від 25.06.2014).
Умовами п. 1.1. Договору № 304/1 від 25.06.2014 передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно нежиле приміщення (будівлю, споруду) (надалі - Об`єкт оренди) загальною площею 144,7 кв.м, а саме 1 поверх з орендованою площею 3,5 кв.м та підвал 141,2 кв.м, згідно поверхового плану приміщення, що знаходиться за адресою вул. Дмитрівська, 33-35 літ. А, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва під інше використання нерухомого майна (розміщення фізкультурно-спортивних закладів).
Вартість комунальних послуг не входить до складу орендної плати та сплачується Орендарем окремо на підставі договорів, укладених Орендарем з Підприємством або організаціями, що надають такі послуги (п. 3.8. Договору № 304/1 від 25.06.2014).
Згідно з п. 4.1. Договору № 304/1 від 25.06.2014, Орендодавець зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього Договору з додатками передати, а Орендар прийняти по акту приймання-передачі об`єкт оренди. Акт приймання-передачі об`єкта оренди підписується відповідним Орендодавцем, Орендарем та Підприємством. 
Орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними Орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття тощо), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання. У місячний термін після укладання цього Договору Орендар повинен надати Орендодавцю копії договорів, передбачених цим підпунктом (п. 4.9. Договору № 304/1 від 25.06.2014).
Умовами п. 4.15. Договору № 304/1 від 25.06.2014 передбачено, що Орендар після припинення дії договору оренди зобов`язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі Підприємству. Акт приймання-передачі Об`єкта оренди підписується відповідним Орендодавцем, Орендарем та Підприємством.
Відповідно до п. 7.6. Договору № 304/1 від 25.06.2014 у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні Орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт оренди Підприємству у стані, в якому перебував Об`єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених Орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від Об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.
Умовами п. 9.1. Договору № 304/1 від 25.06.2014 передбачено, що цей Договір діє з 25.06.2014 по 31.07.2016. Договір може бути розірваний за погодженням сторін (п. 9.5. Договору № 304/1 від 25.06.2014).
Згідно Акту про фактичне використання нежилого приміщення в будинку № 33-35 літ. А на вул. Дмитрівській, приміщення загальною площею 144,7 кв.м, а саме: 141,2 кв.м (підвал) та 3,5 кв.м (1 поверх), яке закріплене за підприємством на праві господарського відання згідно розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 80 від 09.02.2011 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» фактично займає Громадська організація «Спортивний клуб «Гермес» під інше використання нерухомого майна (розміщення фізкультурно-спортивних закладів). Причина необхідності складання акта: відсутність акту приймання-передачі.
16.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі – Енергопостачальна організація, ПАТ «Київенерго») та ГО «СК «Гермес» (далі – Абонент) було укладено Договір № 330587-01 на постачання теплової енергії (далі – Договір № 330587-01 від 16.03.2016).
Відповідно до п. 1.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, предметом цього Договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим Договором.
При виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п. 2.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Згідно з пп. 2.2.1. п. 2.2. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, Енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком № l до цього Договору.
Енергопостачальна організація зобов`язується при зміні тарифів (Додаток № 3 до Договору) забезпечувати розміщення інформації про їх змінення на сайті Київенерго http://kyivenergo.ua/te-company/teplova_energiya (пп. 2.2.3. п. 2.2. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Умовами пп. 2.3.1. п. 2.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016 передбачено, що Абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № l до Договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.
Абонент зобов`язується виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору (пп. 2.3.2. п. 2.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Згідно з пп. 2.3.3. п. 2.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, Абонент зобов`язується додержуватися умов та порядку припинення подачі теплової енергії, які передбачені в Додатку № 7 до Договору.
Абонент зобов`язується в Додатках № 8 та № 9 до Договору зазначити всі об`єкти теплоспоживання, підключені до теплових мереж «Абонента» (найменування, теплові навантаження, обсяги теплоспоживання, займана площа тощо) (пп. 2.3.4. п. 2.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Відповідно до пп. 3.1.3. п. 3.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, Енергопостачальна організація» має право у разі порушень Абонентом умов Договору, складати відповідні акти, приписи, проводити нарахування штрафних санкцій згідно з чинним законодавством та стягувати за рішенням суду, у встановленому чинним законодавством порядку.
Підключення теплової енергії до систем теплоспоживання Абонента здійснюється відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації про початок опалювального періоду за умови здійснення Абонентом передплати згідно обсягів, зазначених у Додатку № l до Договору (п. 4.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Згідно з п. 5.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, облік споживання Абонентом теплової енергії проводиться розрахунковим (за приладами обліку; розрахунковим способом – необхідне внести). 
Проектування та встановлення приладів обліку теплової енергії виконується організаціями, які мають відповідні ліцензії. Встановлення приладів обліку виконується відповідно до узгодженого «Енергопостачальною організацією» проекту. В разі встановлення приладів обліку теплової енергії у власних приміщеннях, до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються витрати теплової енергії для потреб опалення місць загального користування (п. 5.2. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Умовами п. 5.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016 передбачено, що Абонент, що має прилади обліку, щомісячно надає Енергопостачальній організації звіт по, фактичному споживанню теплової енергії, в терміни передбачені у Додатку № 1 до Договору.
При відсутності приладу обліку або виходу його з ладу - кількість теплової енергії, що відпущена Абоненту, визначається «Енергопостачальною організацією», як виняток, розрахунковим способом (п. 5.4. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Відповідно до п. 5.5. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, у випадку підключення Абонента без приладів обліку теплової енергії до системи опалення, обладнаної будинковим приладом обліку - від загального споживання теплової енергії, визначеної за приладами обліку, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені за приладами обліку споживачів, з урахуванням витрат теплової енергії на опалення місць загального користування, а залишок обсягу спожитої теплової енергії розподіляється Абоненту - пропорційно його договірним навантаженням.
Пунктом 6.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016 передбачено, що Енергопостачальна організація несе відповідальність за: невиконання умов цього Договору (пп. 6.1.1.); безперебійний відпуск теплової енергії при виконанні Абонентом своїх зобов`язань по цьому Договору (пп. 6.1.2.); правильність застосування тарифів та достовірність нарахувань за фактично відпущену теплову енергію Абоненту (пп. 6.1.3.); виконання Правил, нормативних чи галузевих актів щодо взаєморозрахунків за енергоносії та чинного законодавства України (пп. 6.1.4.).
Енергопостачальна організація не несе відповідальність за відносини Абонента з третьою стороною. Відповідальність Енергопостачальної організації щодо постачання теплової енергії до об`єкту обмежується діями Балансоутримувача (експлуатуючої організації) будівлі, який за власною ініціативою може здійснювати підключення та відключення системи теплоспоживання будівлі. У таких випадках Абонент самостійно врегульовує всі спірні питання з третьою особою (пп. 6.2.1 та пп. 6.2.2. п. 6.2. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Згідно з п. 6.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, Абонент несе відповідальність за невиконання умов цього Договору (пп. 6.3.1.); виконання порядку розрахунків за теплову енергію, викладених в Додатку № 4 до Договору (пп. 6.3.6.).
Спори сторін, пов`язані з укладанням, зміною, виконанням та розірванням цього Договору регулюються Правилами, обміном листами (телеграмами, факсами), укладенням додаткових угод, а також іншими необхідними заходами. Пропозиції по зміненню договірних обсягів постачання теплової енергії надаються сторонами не пізніше ніж за 15 днів до початку розрахункового періоду (п. 7.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Умовами п. 8.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016 передбачено, що цей Договір набуває чинності з 01.10.2015 та діє до 31.12.2016.
Договір припиняє свою дію в випадках: закінчення строку, на який він був укладений; прийняття рішення Господарським судом; передбачених п. 6.4.1. Договору; ліквідації сторін (п. 8.2. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Згідно з п. 8.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016 передбачено, що припинення дії Договору не звільняє Абонента від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії.
Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
Відповідно до п. 9.4. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, в випадках передачі Абонентом свого об`єкта іншій організації, Енергопостачальна організація повинна бути повідомлена в 3-денний термін відповідним двостороннім листом здаючого та приймаючого об`єкт. У цьому разі Договір буде припинений тільки при повній сплаті Абонентом заборгованості за спожиту теплову енергію.
Жодна із сторін не має право передавати свої права та обов`язки за даним Договором третій стороні, без письмової згоди іншої сторони (п. 9.5. Договору № 330587-01 від 16.03.2016).
30.12.2016 між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі – Орендодавець) та ГО «СК «Гермес» (далі – Орендар) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі – Підприємство-Балансоутримувач) було укладено Договір № 596/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.06.2014 № 304/1) (далі – Договір № 596/1 від 30.12.2016).
Відповідно до п. 1.1. Договору № 596/1 від 30.12.2016, Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежиле приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - Об`єкт, яке знаходиться на вулиці Дмитрівська, 33-35, для іншого використання нерухомого майна (фізкультурно-спортивний заклад).
Об`єктом оренди є нежитлове приміщення загально площею 144,7 кв.м, у т..ч.: на 1 поверсі 3,5 кв.м, у підвалі - 141,2 кв.м, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього Договору (п. 2.1. Договору № 596/1 від 30.12.2016).
Згідно з п. 2.4. Договору № 596/1 від 30.12.2016, Орендар вступає у строкове платне користування Об`єктом у термін, указаний у цьому Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Об`єкта.
Оплата комунальних послуг не входить до складу орендної плати (п. 3.9. Договору № 596/1 від 30.12.2016).
Умовами пп. 4.1.1. п. 4.1. Договору № 596/1 від 30.12.2016 передбачено, що Орендодавець зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього Договору з додатками передати по акту приймання-передачі Об`єкт. Орендар зобов`язаний прийняти по акту приймання-передачі Об`єкт (пп. 4.2.1. п. 4.2. Договору № 596/1 від 30.12.2016).
Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі (пп. 4.2.3. п. 4.2. Договору № 596/1 від 30.12.2016).
Згідно з пп. 4.2.12. п. 4.2. Договору № 596/1 від 30.12.2016, Орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними Орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т. п.), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання. 
Орендар зобов`язаний після припинення дії цього Договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі Підприємству-Балансоутримувачу. Акт приймання-передачі Об`єкта підписується відповідним Орендодавцем, Орендарем та Підприємством-Балансоутримувачем (пп. 4.2.20. п. 4.2. Договору № 596/1 від 30.12.2016).
Відповідно до п. 7.5. Договору № 596/1 від 30.12.2016, у разі закінчення/припинення дії цього Договору або при його розірванні Орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути Об`єкт Підприємству-Балансоутримувачу у стані, в якому перебував Об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених Орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від Об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.
Умовами п. 9.1. Договору № 596/1 від 30.12.2016 передбачено, що цей Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 30.12.2016 до 29.12.2019. 
Договір може бути розірвано за погодженням сторін. Договір вважається розірваним з дати повідомлення Орендаря/Орендодавця про згоду розірвати Договір, але не раніше дати повернення Підприємству-Балансоутримувачу Об`єкта за актом приймання-передачі (п. 9.5. Договору № 596/1 від 30.12.2016).
Розділом 10 Договору № 596/1 від 30.12.2016 передбачено, що Додатки до цього Договору є його невід`ємною і складовою частиною. До цього Договору додаються: розрахунок орендної плати; акт про фактичне використання нежилого приміщення; викопіювання з поверхового плану. 
Згідно Акту про фактичне використання нежилого приміщення в будинку № 33-35 на вул. Дмитрівській від 30.12.2016, приміщення загальною площею 144,7 кв.м, а саме: 3,5 кв.м (1-й поверх) та 141,2 кв.м (підвал), яке закріплене за підприємством на праві господарського відання згідно розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 80 від 09.02.2011 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція», фактично займає Громадська організація «Спортивний клуб «Гермес» під інше використання нерухомого майна (фізкультурно-спортивний заклад). Причина необхідності складання акта: відсутність акту приймання-передачі. 
18.12.2017 ГО «СК «Гермес» звернулось до начальника центру обслуговування клієнті ПАТ «Київенерго» із заявою, в якому просила розірвати Договір № 330587-01 від 16.03.2016 на постачання теплової енергії з 18.12.2017 у зв`язку з розірванням Договору оренди нежитлового приміщення за адресою вул. Дмитрівська № 33-35 А з 12.12.2017.
Вказана заява містить вхідні номер та дату реєстрації ПАТ «Київенерго» 18/ЦОК12/11/1/212664 від 29.12.2017.
31.12.2017 між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (Орендодавець) та ГО «СК «Гермес» (Орендар) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (Підприємство) було підписано Акт приймання-передачі нежилого приміщення за адресою м. Київ, вул. Дмитрівська, 33-35, за умовами якого, Орендар передав, а Орендодавець прийняв нежиле приміщення (далі - об`єкт оренди) загальною площею 144,7 кв.м, а саме: 1-го поверху 3,5 кв.м та підвалу з орендованою площею - 141,2 кв.м, відповідно до поверхового плану приміщення, шо знаходиться за адресою: вул. Дмитрівська, 33-35. Приміщення використовується ГО «СК «Гермес» - для іншого використання нерухомого майна (фізкультурно-спортивний заклад), згідно з договором оренди від 30.12.2016 № 569/1. Характеристик нежилого приміщення – приміщення знаходиться в задовільному стані. Сума боргу складає 0,00 грн.
11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» (далі – Кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (далі – Новий Кредитор), керуючись статтями 312-519 Цивільного кодексу України, рішенням Київської міської Ради від 11.09.2018 № 1364/5428 «Про внесення змін до рішення Київської міської Ради від 23.05.2018 № 834/4898 «Про питання заборгованості перед ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та на виконання Мирової угоди у справі № 910/7807/18, було укладено Договір № 601-18 відступлення права вимоги (цесії) (далі – Договір відступлення).
Відповідно до п. 1.1. Договору відступлення, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі по тексту - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.
Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатку № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від Кредитора до Нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку № 1 до цього договору (п. 1.2. Договору відступлення).
Згідно з п. 1.3. Договору відступлення, з укладенням цього договору Кредитор відступає, Новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф. пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень). що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 до цього Договору.
Відступлення прав вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим договором.
Пунктом 2.1. Договору відступлення передбачено, що в рахунок оплати за відступлене право вимоги за цим Договором на суму грн, Новий кредитор прийняв боргових зобов`язань Кредитора перед ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що становить частину суми Боргового зобов`язання за Мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18. 
Реалізація п. 2.1. цього Договору, підтверджується сторонами підписанням відповідного акту (п. 2.2. Договору відступлення).
Умовами п. 3.1. Договору відступлення передбачено, що Кредитор зобов`язується:
3.1.1. Сторони Договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 до цього Договору за актами прийому-передачі Кредитор передав Новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього Договору не прийняті, акти звіряння розрахунків).
3.1.2. З урахуванням факту, визначеного п. 2.1. цього Договору, зважаючи на те, що правовідносини між сторонами цього Договору виникли до моменту його укладення, не пізніше 10.10.2018 вжити заходів з припинення отримання сум основного боргу та додаткових грошових зобов`язань (шляхом подання відповідної заяви до банківської установи), сплачених споживачами і право вимоги яких відступлене за цим Договором.
3.1.3. У разі отримання Кредитором грошових сум від споживачів, право вимоги до яких відступлене за цим договором, Кредитор вживає всі можливі заходи щодо повернення таких сум споживачу у строк п?яти днів з дня, в якому отримано такий платіж або перераховує такі кошти на рахунок Нового кредитора, реквізити якого повідомляються Новим кредитором окремим листом.
Новий кредитор зобов`язується: прийняти права вимоги. що відступаються за цим Договором та своєчасно та належним чином прийняти документи відповідно до п. 3.1.1. цього Договору (пп. 3.3.1. та пп. 3.3.2. п. 3.3. Договору відступлення).
Пунктом 3.5. Договору відступлення передбачено, що сторони узгодили, що передача документів та інформації згідно пункту 3.1.1. Договору оформлюється шляхом підписання Кредитором та Новим кредитором Акту (актів) прийому-передачі документів повноважними представниками Кредитора та Нового кредитора в момент фактичної передачі зазначених документів.
Сторони узгодили, що після підписання Додатку № 1 до цього Договору Новий кредитор належним чином повідомляє всіх споживачів, що зазначені в Додатку № 1, про відступлення йому права вимоги за цим Договором. Порядок повідомлення та його вартість узгоджується Кредитором та Новим кредитором протягом трьох днів після укладення цього Договору. Кредитор зобов`язаний компенсувати Новому кредитору 50% суми, що була сплачена Новим кредитором для оплати витрат на повідомлення (п. 3.6. Договору відступлення).
Згідно з п 4.3. Договору відступлення, Кредитор у зобов`язанні відповідає перед Новим кредитору за недійсність переданої йому вимоги. 
Умовами п 4.5. Договору відступлення передбачено, що у разі, якщо судовим рішенням, яке набрало законної сили, Новому кредитору буде відмовлено у стягненні зі споживача (споживачів) сум основного боргу, право вимоги яких відступається за цим Договором з підстав невідповідності поданих на їх існування документів фактичному стану розрахунків споживача перед Кредитором, останній зобов`язаний сплатити Новому кредитору суму, у стягненні якої (яких) відмовлено судом.
Новий кредитор зобов`язаний надіслати на адресу Кредитора копію відповідного судового рішення та вимогу про сплату суми (основного боргу та/або Додаткового зобов`язання), у стягненні якої відмовлено на підставі відповідного судового рішення.
Кредитор зобов`язаний сплатити таку суму (основного боргу та/або Додаткового грошового зобов`язання) протягом десяти робочих днів з дня надіслання Новим кредитором на адресу Кредитора копії відповідного судового рішення та вимоги про сплату суми основного боргу та/або Додаткових грошових зобов`язань.
Згідно з п. 5.1. Договору відступлення, даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання Кредитором та Новим кредитором своїх зобов`язань за цим договором.
Перелік додатків - Додаток № 1 - Перелік споживачів теплової енергії та зобов`язань, право вимоги яких відступається (п. 10.1. Договору відступлення). 
Із Витягу з Переліку споживачів теплової енергії та зобов`язань, право вимоги яких відступається, вбачається, що ГО «СК «Гермес» є споживачем (боржником), право вимоги по зобов`язанням якого за договором (особовому рахунку) 330587-01 відступається КП «Київтеплоенерго» у розмірі 55 150,33 грн. 
Відповідно до п. 3.1.1. Договору відступлення, між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» був підписаний Акт № 23 приймання-передавання фізичного носія / пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТеК» та ПК «Уніван-Термал» від 11.10.2018 тип первинних документів: Фізичний носій / пристрій зберігання інформації (зовнішній жорсткий диск, USB носій в кількості 1 шт.), на якому записана резервна копія бази даних ПК «БіТеК» станом на 01.10.2018 та Фізичний носій / пристрій зберігання інформації (зовнішній жорсткий диск, USB носій в кількості 1 шт.), на якому записана резервна копія бази даних ПК «Уніван-Термал» станом на 01.10.2018. Сторони погодили, що право власності на фізичний носій / пристрій зберігання інформації не передається КП «Київтеплоенерго». Після копіювання КП «Київтеплоенерго» файлів фізичний носій/пристрій зберігання інформації в обов`язковому порядку невідкладно підлягає поверненню до ПАТ «Київенерго».
02.04.2019 ГО «СК «Гермес» направило лист директору СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» вих. № 9, в якому на повідомлення та рахунок фактуру № 330587-01/2019-2 від 28.02.2019 проінформувало, що у зв`язку з розірванням Договору оренди нежитлового приміщення за адресою вул. Дмитрівська № 33-35 лит. А, ГО «СК «Гермес» вже надавала копію акту передачі нежилого приміщення, листи від 18.12.2017 та від 11.01.2018 (зареєстрованими за вх. № 18/ЦОК12/11/1/212664 від 29.12.2017 та № 18/ОК12/11/1/8354 від 11.01.2018 Заявка № 137272) про припинення постачання теплової енергії та розірвання Договору № 330587-01 від 16.03.2016, до якого повторно додані зазначені акт та листи. 
Вказаний лист містить вхідні номер та дату реєстрації СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» № 18/30-6153 від 02.04.2019.
08.04.2019 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» звернулось до ГО «СК «Гермес» з листом № 1/5-330587-01, в якому повідомило, про укладення 11.10.2018 договору № 601-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» передало, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості в розмірі 55 150,33 грн за спожиту до 01.05.2018 теплову енергію, що виникала на підставі Договору № 330587-01 від 01.10.2015, укладеного між ГО «СК «Гермес» та ПАТ «Київенерго», та просило сплатити зазначену суму боргу в 20-денний строк з дня отримання цього листа.
24.04.2019 ГО «СК «Гермес» направило лист директору СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» вих. № 12, в якому у відповідь на лист 1/5-330587-01 від 08.04.2019 та рахунок фактуру № 330587-01/2019-3 від 31.03.2019 повідомило, що ГО «СК «Гермес» вже було відправлено листа № 9 від 02.04.2019, який зареєстрований у СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» за № 18/30-6153 від 02.04.2019 про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення за адресою вул. Дмитрівська № 33-35 лит. А, у зв`язку з чим ще раз повідомило, що ГО «СК «Гермес» не є споживачем теплової енергії в даному приміщенні за адресою вул. Дмитрівська № 33-35 лит. А, а питання оплати за спожите тепло просило направляти власникам, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», до якого додано акт передачі приміщення за вказаною адресою. 
Як зазначає позивач, враховуючи підписаний Акт № 23 приймання-передавання фізичного носія / пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТеК» та ПК «Уніван-Термал» від 11.10.2018, ПАТ «Київенерго» передало позивачу програмний комплекс (базу даних «Уніван-Термал»), до якого здійснювалось ПАТ «Київенерго» внесення даних до даного програмного комплексу щодо нарахування спожитої відповідачем теплової енергії.
Таким чином, нарахування та внесення до даних відомостей було здійснено саме ПАТ «Київенерго», а КП «Київтеплоенерго» лише сформував таку довідку та надав всі (електронні) на підтвердження позовних вимог відповідно до внесених відомостей до цієї бази. Зазначена довідка є паперовим відображенням електронної бази даних.
Так, на підтвердження факту постачання теплової енергії та підтвердження обсягу відпущеної відповідачу теплової енергії ПАТ «Київенерго», позивачем були надані:
- Акт звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.09.2018 на суму 55 150,33 грн; рахунок-фактура № 330587-01/2018-9 від 30.09.2018; 
- Довідки про нарахування за теплову енергію ГО «СК «Гермес» за договором № 330587-01 за листопад-грудень 2017 року та за січень-квітень 2018 року; 
- Облікові картки помісячно за листопад-грудень 2017 року та за січень-квітень 2018 року, які є паперовим відображенням програмного комплексу - інформаційна система ««Уніван-Термал» - Київ Debet, яка була передана ПАТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго» на виконання умов Договору цесії відповідно до акту приймання-передавання фізичного носія//пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТеК» та ПК «Уніван-Термал»;
- корінці нарядів № б/н від 11.10.2015 про включення (початок опалювального сезону), № 3455 від 04.04.2016 про відключення (кінець опалювального сезону), № 1086 від 10.10.2016 про включення (початок опалювального сезону), № 1-99 від 01.04.2017 про відключення (кінець опалювального сезону), № 93 від 18.10.2017 про включення (початок опалювального сезону), № 94 від 04.04.2018 про відключення (кінець опалювального сезону), будинку житлового ЖЕК-1009 КП «Центр ОС Шевченківського р-ну», вул. Дмитрівська (Шевченківський) 33 ФАС.
Також позивачем наданий розрахунок основного боргу за теплову енергію за період діяльності АТ «К.ЕНЕРГО» (до 01.05.2018) щодо ГО «СК «Гермес» за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська 33-35 Д (о/р 330587-01) на суму 55 150,33 грн, з яких: за листопад 2017 року у розмірі 4 881,78 грн, за грудень 2017 року у розмірі 13 133,12 грн, за січень 2018 року у розмірі 12 409,19 грн, за лютий 2018 року у розмірі 11 990,63 грн, за березень 2018 року у розмірі 12 067,07 грн та за квітень 2018 року у розмірі 668,54 грн. 
Оскільки, відповідача, як вбачається з матеріалів справи, в добровільному порядку не сплатив існуючу, на думку позивача, заборгованість з оплати теплової енергії за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року у розмірі 55 150,33 грн, право вимоги на яку перейшло до позивача від ПАТ «Київенерго» за Договором № 601-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Згідно п. 1 частини першої ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша ст. 513 ЦК України).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.
Так, за Договором № 601-18 відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеним між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», останній набув право вимоги до споживачів, зокрема, до відповідача щодо виконання ним грошового зобов`язання з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії за особовим рахунком 330587-01 у розмірі 55 150,33 грн.
Згідно з частиною першою ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом враховано, що умовами п. 9.5. Договору № 330587-01 на постачання теплової енергії від 16.03.2016, укладеного між ПАТ «Київенерго» та ГО «СК «Гермес», сторонами погоджено, що жодна із сторін не має право передавати свої права та обов`язки за даним Договором третій стороні, без письмової згоди іншої сторони.
Разом з тим, частиною другою ст. 516 ЦК України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (частина друга ст. 517 ЦК України). 
Згідно з частиною другою ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2019 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» звернулось до відповідача з листом № 1/5-330587-01, в якому повідомило про укладення 11.10.2018 договору № 601-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» передало, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості в розмірі 55 150,33 грн за спожиту до 01.05.2018 теплову енергію, що виникала на підставі Договору № 330587-01 від 01.10.2015, укладеного між ГО «СК «Гермес» та ПАТ «Київенерго», та просило сплатити зазначену суму боргу в 20-денний строк з дня отримання цього листа.
24.04.2019 у відповідь на вказаний лист, ГО «СК «Гермес» направило лист директору СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» вих. № 12, в якому повідомило, що ГО «СК «Гермес» вже було відправлено листа № 9 від 02.04.2019, який зареєстрований у СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» за № 18/30-6153 від 02.04.2019 про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення за адресою вул. Дмитрівська № 33-35 лит. А, у зв`язку з чим ще раз повідомило, що ГО «СК «Гермес» не є споживачем теплової енергії в даному приміщенні за адресою вул. Дмитрівська № 33-35 лит. А, а питання оплати за спожите тепло просило направляти власникам, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», до якого додано акт передачі приміщення за вказаною адресою.
З наведеного вбачається, що відповідач був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, заперечень щодо здійснення такої заміни відповідачем заявлено не було.
Крім того, слід зазначити, що суд враховує позицію Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 905/1965/19 (910/4441/21) про те, що відступлення права вимоги щодо заборгованості споживачів теплової енергії мало не лише приватний, а й публічний інтерес, суть якого полягала у забезпеченні безперебійного надання послуг з постачання теплової енергії споживачам міста Києва. При цьому, питання зміни постачальника теплової енергії та гарячої води для мешканців м. Києва, а також передачі майна з виробництва теплової енергії, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, було врегульовано локальними нормативно-правовими актами - відповідними розпорядженнями та наказами Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та її структурних органів.
Таким чином, позивач на підставі Договору відступлення прийняв право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 55 150,33 грн, а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії.
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1693 від 27.12.2017 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».
10.04.2018 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію № 591 на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам відповідно до розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
З 01.05.2018 постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
Відповідно до п. 2.1. Статуту КП «Київтеплоенерго», підприємство утворено з метою отримання прибутку від провадження господарської діяльності, спрямованої на підвищення надійності енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів електро-, теплопостачання, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.
Предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії, про що зазначено в пп. 2.2.1. п. 2.2. Статуту КП «Київтеплоенерго».
Зі змісту позовної заяви вбачається, вказана заборгованість утворилась через порушення відповідачем норм законодавства та невнесення останнім плати за отриману за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року включно теплову енергію. 
Частиною першою ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості) передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
За твердженням позивача, письмовий договір між Постачальником - ПАТ «Київенерго» (найменування якого змінене на АТ «К.Енерго») та ГО «СК «Гермес» не укладений.
Проте, як встановлено судом, в оренді у відповідача згідно Договору № 596/1 від 30.12.2016 (нова редакція Договору від 25.06.2014 № 304/1) перебувало нерухоме майно (нежиле приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться на вулиці Дмитрівська, 33-35.
На виконання умов пп. 4.2.12. п. 4.2. вказаного Договору № 596/1 від 30.12.2016, відповідачем було укладено з Енергопостачальною організацією ПАТ «Київенерго» Договір № 330587-01 на постачання теплової енергії від 16.03.2016 – особовий рахунок № 330587-01, предметом якого було постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим Договором.
Як зазначає відповідач та не спростовано позивачем, саме за вказаним орендованим нежитловим приміщенням в м. Києві за адресою вул. Дмитрівська, 33-35 літ. А постачалась теплова енергія за Договором № 330587/01 від 16.03.2016, яке відповідач орендував під фізкультурно-спортивний заклад згідно вищевказаних договорів.
Судом враховано, що згідно умов п. 1.1. Договору № 304/1 від 25.06.2014, відповідачем в оренду було прийнято нерухоме майно нежиле приміщення загальною площею 144,7 кв.м, а саме 1 поверх з орендованою площею 3,5 кв.м та підвал 141,2 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Дмитрівська, 33-35 літ. А, тоді як у новій редакції Договору № 304/1 від 25.06.2014, згідно п. 1.1. Договору № 596/1 від 30.12.2016, відповідач прийняв в оренду нерухоме майно (нежиле приміщення) загально площею 144,7 кв.м, у т.ч.: на 1 поверсі 3,5 кв.м, у підвалі - 141,2 кв.м, яке знаходиться на вулиці Дмитрівська, 33-35.
В силу зазначеного, звертаючись до суду з даним позовом, позивач повинен довести факт постачання теплової енергії у спірний період листопад 2017 року – квітень 2018 року включено до нежилого приміщення загально площею 144,7 кв.м, у т.ч.: на 1 поверсі 3,5 кв.м, у підвалі - 141,2 кв.м, яке знаходиться за адресою вул. Дмитрівська, 33-35 в м. Києві та споживання вказаної теплової енергії саме відповідачем.
Частиною першою ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина друга ст. 714 ЦК України).
За приписами частини першої ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша ст. 74 ГПК України).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
На підтвердження споживання відповідачем теплової енергії за адресою: вул. Дмитрівська № 33-35 (особовий рахунок № 330587-01) за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року включено на загальну суму 55 150,33 грн позивачем надано: акт звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.09.2018 на суму 55 150,33 грн; рахунок-фактура № 330587-01/2018-9 від 30.09.2018; довідки про нарахування за теплову енергію ГО «СК «Гермес» за договором № 330587-01 за листопад-грудень 2017 року та за січень-квітень 2018 року; облікові картки помісячно за листопад-грудень 2017 року та за січень-квітень 2018 року, які є паперовим відображенням програмного комплексу - інформаційна система «Уніван-Термал» - Київ Debet, яка була передана ПАТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго» на виконання умов Договору цесії відповідно до акту приймання-передавання фізичного носія//пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТеК» та ПК «Уніван-Термал»; корінці нарядів № 93 від 18.10.2017 про включення (початок опалювального сезону) та № 94 від 04.04.2018 про відключення (кінець опалювального сезону), будинку житлового ЖЕК-1009 КП «Центр ОС Шевченківського р-ну», вул. Дмитрівська (Шевченківський) 33 ФАС.
Судом враховано посилання позивача, що нарахування та внесення до даних відомостей було здійснено саме ПАТ «Київенерго», а КП «Київтеплоенерго» лише сформував таку довідку та надав всі (електронні) на підтвердження позовних вимог відповідно до внесених відомостей до цієї бази. Зазначена довідка є паперовим відображенням електронної бази даних.
Разом з тим, відповідно до позиції Верховного Суду, сформованої в постанові від 19.01.2021 у справі № 922/51/20 на підставі аналізу статей 73, 77, 91, 96 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя ст. 96 ГПК України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої ст. 73 ГПК України). Таким чином подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.
У постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 922/2315/19 викладено правовий висновок про те, що в силу приписів частин третьої та п`ятої ст. 96 ГПК України праву учасника справи подати до суду паперову копію електронного доказу відповідає право суду витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу з власної ініціативи, зокрема, у випадку, якщо суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. При цьому невзяття судом до уваги паперової копії оригіналу електронного доказу є процесуальним наслідком саме неподання оригіналу електронного доказу на вимогу суду (а не неподання його разом із позовом чи відзивом на нього).
Слід зазначити, що у даному випадку відповідач у відзиві не ставить під сумнів відповідність поданих позивачем копій (паперових копій) оригіналу електронних доказів, а лише зазначає, що такі докази не підтверджують наявність заборгованості, оскільки її не існує, а по заборгованості за листопад-грудень 2017 року слід застосувати позовну давність. 
У наданих довідках про нарахування за теплову енергію та у облікових картках споживання теплової енергії за період часу з листопада 2017 року по квітень 2018 року включено зазначено: кількість Гкал., тариф без ПДВ, коефіцієнт перерахунку, сума без ПДВ, усього з ПДВ.
З урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що зі сформованих позивачем з баз даних ПК «Уніван-Термал» та «БіТеК» облікових карток є можливим встановити об`єми спожитої відповідачем теплоенергії за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року включно. 
Умовами п. 2.1. Договору № 330587-01 від 16.03.2016 передбачено, що при виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.
Частиною першою ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
За умовами частини другої ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством (частина третя ст. 20 Закону України «Про теплопостачання»).
Відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України, які б спростовували наведені в доданих позивачем до матеріалів справи облікових картках обсяги споживання теплової енергії відповідачем за спірний період, а також застосовані тарифи та коефіцієнти.
Питання прийняття облікових карток (табуляграм) в якості належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуги з постачання теплової енергії у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі - продажу) теплової енергії у гарячій воді, у контексті їх оцінки судами як доказів, неодноразово вирішувалося у судовій практиці (постанови Верховного Суду від 28.03.2018 зі справи № 910/6652/17, від 12.07.2018 зі справи № 910/6654/17, від 12.10.2018 зі справи № 910/30728/15).
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначав про 12.12.2017 було розірвано Договір № 596/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.12.2016 та, відповідно до бухгалтерського обліку ГО «СК «Гермес» та оборотно-сальдової відомості ПАТ «Київенерго», заборгованість за теплову енергію, спожиту відповідачем у орендованому нежилому приміщенні складає 9 965,57 грн, з яких: 4 881,78 грн за листопад 2017 року та 5 083,79 грн за 12 днів у грудні 2017 року.
Разом з тим, за умовами п. 9.5. Договору № 596/1 від 30.12.2016, вказаний Договір може бути розірвано за погодженням сторін та вважається розірваним з дати повідомлення Орендаря/Орендодавця про згоду розірвати Договір, але не раніше дати повернення Підприємству-Балансоутримувачу Об`єкта за актом приймання-передачі.
Акт приймання-передачі між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (Орендодавець), ГО «СК «Гермес» (Орендар) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (Підприємство), за яким відповідач передав (повернув), а Орендодавець - прийняв майно з оренди, було підписано 31.12.2017. 
Таким чином, нежиле приміщення за адресою м. Київ, вул. Дмитрівська, 33-35, в яке і постачалась теплова енергія за Договором № 330587-01 на постачання теплової енергії від 16.03.2016 – особовий рахунок № 330587-01 – було повернуто власнику – Орендодавцю 31.12.2017, у зв`язку з чим ПАТ «Київенерго» правомірно нараховано заборгованість за спожиту відповідачем теплову енергію за період листопад-грудень 2017 року у розмірі 18 014,90 грн, з яких: за листопад 2017 року у розмірі 4 881,78 грн та за грудень 2017 року у розмірі 13 133,12 грн.
Окрім того, згідно оборотно-сальдової відомості, наданої ПАТ «Київенерго» 11.01.2018, заборгованість ГО «СК «Гермес» станом на січень 2018 року становить 18 014,90 грн, з яких 4 881,78 грн за листопад 2017 року та 13 133,12 грн за грудень 2017 року, а за січень 2018 року нараховано 0,00 грн.
Доказів перебування у користуванні (оренді) чи власності відповідача нежилого приміщення за адресою: вул. Дмитрівська, 33-35 у період січень-квітень 2018 року, а також споживання відповідчем теплової енергії за вказаною адресою у розмірі 37 135,43 грн, з яких: за січень 2018 року у розмірі 12 409,19 грн, за лютий 2018 року у розмірі 11 990,63 грн, за березень 2018 року у розмірі 12 067,07 грн та за квітень 2018 року у розмірі 668,54 грн саме відповідачем, позивачем не надано.
Згідно з абз. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній в період виникнення заборгованості), споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до пп. 2.3.2. п. 2.3. Договору № 330587-01 від 16.03.2016, Абонент зобов`язується виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про теплопостачання», відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання (ст. 4 Закону України «Про теплопостачання»).
Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії в спірний період визначались Правилами користування тепловою енергією, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 (далі – Правила № 1198), які втратили чинність від 02.12.2025 на підставі постанови Кабінет Міністрів України № 1528 від 26.11.2025.
Умовами п. 3 Правил № 1198 передбачено, що споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Відповідно до п. 40 Правил № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Як зазначалось, відповідач зобов`язувався виконувати порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору, проте, в матеріали справи не було додано Додатку № 4 до Договору № 330587-01 від 16.03.2016.
Тоді як, положеннями п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (втратила чинності від 01.05.2022 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022) (далі – Правила № 630) було встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Таким чином, враховуючи положення ст. 530 ЦК України та п. 18 Правил № 630, відповідач мав здійснити оплату за Договором № 330587-01 на постачання теплової енергії від 16.03.2016 за спожиту теплову енергію у листопаді 2017 року – до 20.12.2017 включно та у грудні 2017 року – до 20.01.2018 включно. 
Проте, доказів на підтвердження факту оплати спожитої відповідачем у спірний період листопад-грудень 2017 року теплової енергії матеріали справи не містять.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період листопад-грудень 2017 року у розмірі 18 014,90 грн підлягають задоволенню. У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період січень-квітень 2018 року включно у розмірі 37 135,43 грн слід відмовити.
У відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено про застосування загального строку позовної давності до вимог позивача.
Положеннями ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини першої ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відтак, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України).
Частиною четвертою ст. 267 ЦК України передбачено що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Предметом спору у даній справі є періодичні платежі, а отже строк позовної давності застосовується щодо кожного періоду (місяця), за який виникла заборгованість, з урахуванням кінцевого строку оплати - не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим щодо теплової енергії, поставленої у період листопад-грудень 2017 року, відповідно до норм чинного законодавства України, оскільки Додаток № 4 до Договору, яким були обумовлені терміни оплати в матеріалах справи відсутній.
Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 18.12.2025, що підтверджується відповідним штампом канцелярії суду.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020.
Відтак, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02.04.2020 Законом № 540-IX.
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22) та підтримала в постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24.
Строк дії карантину неодноразово продовжувався та був відмінений з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02.04.2020 до 30.06.2023 включно.
Поряд із цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17.03.2022.
Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку був зупинений на строк дії воєнного стану.
Разом із цим, Законом України від 14.05.2025 № 4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» (далі - Закон № 4434-IX) п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України виключено.
Закон № 4434-IX було оприлюднено (опубліковано в газеті «Голос України» від 03.06.2025 № 108) 03.06.2025, і відповідно до його п. 2, він набирав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 04.09.2025.
Отже, враховуючи вище викладене, положення статей 254, 255 ЦК України, суд зазначає що строк звернення до суду (позовна давність) за спірними вимогами спочатку було продовжено (з 02.04.2020 до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 перебіг строку звернення до суду зупинився до 03.09.2025 включно.
З урахуванням викладеного, закінчення строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за спожиту відповідачем теплову енергії за період листопад-грудень 2017 року (зобов`язання з оплати теплової енергії мало бути виконано не пізніше 20 грудня 2017 року та 20 січня 2018 року відповідно) припало на період дії карантину, а отже строк позовної давності відповідно до п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України продовжено, в подальшому строки було продовжено та зупинено на підставі п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, і вони не закінчились на момент звернення до суду з цим позовом.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 11 450,12 грн 3 % річних за період з 01.11.2018 по 30.09.2025 нараховані на суму боргу 55 150,33 грн та 37 061,02 грн інфляційних втрат за період з 01.11.2018 по 30.09.2025 нараховані на суму боргу 55 150,33 грн.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Враховуючи задоволення позовних вимог лише в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту ним теплову енергію за період листопад-грудень 2017 року у розмірі 18 014,90 грн, судом здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.11.2018 по 30.09.2025 на суму 18 014,90 грн, згідно з яким позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 737,24 грн 3% річних та 12 106,07 грн інфляційних втрат. 
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
У звязку із частковим задоволенням позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також, позивачем у позовній заяві було зазначено, що, керуючись ст.ст. 123, 124 ГПК України, судові витрати під час розгляду позову мають складатися лише з сум сплаченого позивачем судового збору, а отже становлять – 3 028,00 грн.
Відповідачем, в свою чергу, у відзиві на позовну заяву було зазначено, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи визначається у розмірі 30 000,00 грн, якщо інші витрати не виникнуть в процесі розгляду справи.
Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Громадської організації «Спортивний клуб «Гермес» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 33-35 Д; ідентифікаційний код: 21683999) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код: 40538421) 33 858 (тридцять три тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) грн 21 коп., з яких: 18 014 (вісімнадцять тисяч чотирнадцять) грн 90 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, 12 106 (дванадцять тисяч сто шість) грн 07 коп. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 3 737 (три тисячі сімсот тридцять сім) грн 24 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 01 коп.
3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова