ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 609/1099/25	Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В. 	
Провадження № 22-ц/817/611/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючої - Храпак Н.М. 
Суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
за участі секретаря - Панькевич Т.І. 
без участі сторін, належним чином
повідомлених про день, час та місце розгляду справи, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №609/1099/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович, на додаткове рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року, ухваленого суддею Ковтуновичем О.В., повний текст якого складено 25 лютого 2026 року, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:
у провадженні Шумського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2026 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі відмовлено.
18 лютого 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката, Іванько Олени Сергіївни через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №609/1099/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
В обґрунтування заявлених вимог представник відповідача ОСОБА_1 вказує на те, що 02 лютого 2026 року Шумським районним судом Тернопільської області прийнято рішення у справі №609/1099/25 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. У відзиві на позовну заяву про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі відповідачем було заявлено прохання стягнути із позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», понесені відповідачем, ОСОБА_1 , судові витрати. Під час подання відзиву на позовну про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі відповідачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести, а саме: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн, у зв`язку із укладенням договору про надання правової допомоги із Адвокатським Бюро «Олени Іванько «Фактум» №114/25 від 09.12.2025.
Фактичний розмір витрат на професійну правову допомогу за надані послуги в рамках розгляду справи №609/1099/25 в суді першої інстанції становить 10 000,00 гривень, що підтверджується рахунком на оплату №16-02/01 від 16.02.2026 та випискою за рахунком. Враховуючи наведене, представник відповідача ОСОБА_1 просив ухвалити додаткове рішення у справі №609/1099/25 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10 000 гривень.
Додатковим рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Іванько Олени Сергіївни про ухвалення додаткового рішення - задоволено.
Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 609/1099/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» у користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Ю.Ю., подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25.02.2026 скасувати.
Витребувати у Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (ЄДРПОУ 20953647, адреса: 65059, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Краснова, будинок 6/1) банківську виписку по рахунку НОМЕР_1 Адвокатського бюро «ОЛЕНИ ІВАНЬКО «ФАКТУМ» за 17.02.2026 року;
Витребувати у Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (ЄДРПОУ 20953647, адреса: 65059, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Краснова, будинок 6/1) інформацію стосовно платежу та особи платника по платіжній операції: Док. @2PL428077, дата 17.02.2026, призначення платежу: «сплата за надання правової допомоги згідно договору №16-02/01 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1 », грошовий переказ здійснено з банківського рахунку НОМЕР_2 на банківський рахунок НОМЕР_1 та проведений 17.02.2026 о 16:01:31 год;
Витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д) інформацію щодо платежу та особи платника по платіжній операції: переказ коштів з рахунку НОМЕР_2 Транз.рахунок платежі_ DN , DG, DZ, дата операції 17.02.2026 16:01:31 Док. @ 2PL428077 , призначення платежу «сплата за надання правової допомоги згідно договору №16-02/01 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1 » на рахунок НОМЕР_1 /UAH;
Витребувати у ОСОБА_1 оригінал квитанції згідно якої 17.02.2026 року о 16:01:31 було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн. 00 коп. з банківського рахунку НОМЕР_2 Транз.рахунок платежі_ DN, DG, DZ, дата операції 17.02.2026 16:01:31 Док. @ 2PL428077 , призначення платежу «сплата за надання правової допомоги згідно договору №16-02/01 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1» на банківський рахунок НОМЕР_1 .
Постановити окрему ухвалу та направити її до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області для вирішення питання щодо притягнення адвоката Іванько Олену Сергіївну до дисциплінарної відповідальності.
Постановити окрему ухвалу про виявлені у діяльності представника відповідача адвоката Іванько О.С. порушення законодавства, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 358 КК України та надіслати прокурору або органу досудового розслідування.
Долучити до матеріалів справи наступні докази: копію платіжної інструкції від 13.01.2026 року Іванько О.С. , копію платіжної інструкції від 13.01.2026 року ОСОБА_5, копію платіжної інструкції від 15.01.2026 року Іванько О.С. , копію платіжної інструкції від 15.01.2026 року ОСОБА_4; копію квитанції від 28.01.2026 року ОСОБА_3
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача зазначив, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказала, що орієнтовний розрахунок судових витрат з правничої допомоги становить 15000 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги. Однак, за змістом відзиву на позов не було зроблено заяви про надання доказів після ухвалення рішення у справі з відповідним обґрунтуванням.
Зокрема, зазначають, що такої заяви в даній справі не було зроблено взагалі. Відповідні докази також не були долучені, як це передбачено ч.3 ст. 83 ЦПК України. Заява про ухвалення додаткового рішення була подана на шістнадцятий день - 18.02.2026 після проголошення 02.02.2026 судом рішення у справі.
І хоча відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення, ця норма не відміняє обов`язків та строків подання доказів понесених витрат на правову допомогу, які передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Отже, у суду першої інстанції не було жодних підстав для задоволення поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки в порушення ч. 8 ст. 141 ЦПК України: докази понесених витрат не були подані до закінчення судових дебатів; обґрунтована заява із зазначенням поважних причин, що докази понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду - відсутня в матеріалах справи; докази понесених витрат не були подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Підсумовуючи наведене, вважають, що додаткове рішення ухвалене з грубим порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню у відповідній частині.
Також звертають увагу суду на наступну обставину, яка має істотне значення для правильного вирішення даної справи, а саме: подані представником відповідача Іванько О.С. документи до суду першої інстанції, на підставі яких з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» було стягнуто витрати на правничу допомогу, містять ознаки підробки.
Враховуючи викладене позивач ставить під обґрунтований сумнів: проведення будь-яких операції із зарахування коштів на рахунки АБ « Олени Іванько «Фактум» у справі №609/1099/25; відповідність оригіналам копій документів доданих адвокатом Іванько О.С. до своєї заяви про ухвалення додаткового рішення.
Заявник вважає за необхідне звернутися до суду із клопотанням про витребування інформації та документів від банківських установ з огляду на неможливість подання даних доказів самостійно. Зазначена інформація та документи підпадають під банківську таємницю згідно ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Відповідно до ст. 62 вказаного Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.
Також у відповідності до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.
Оскільки до заяви про ухвалення рішення відповідачем не було додано копію квитанції, про сплату грошових коштів на користь АБ «Олени Іванько «Фактум» у розмірі 10 000,00 грн заявник вважає за необхідне звернутися із клопотанням щодо витребування оригіналу квитанції по операції: «Сплата за надання правової допомоги згідно договору №16-02/01 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1» Док. №@2PL428077 від 17.02.2026 року.
Щодо подання доказів підробки документів, то зазначені документи в розпорядження заявника потрапили лише в березні 2026 року, а отже не могли бути подані до суду першої інстанції, оскільки заявник не знав та не міг знати про їх існування, а тому просять прийняти їх у відповідності до ч. 3 ст. 367 ЦПК України та долучити до матеріалів справи.
Від представника відповідача - адвоката Іванько О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ТОВ "Західна агровиробнича компанія" залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
Вказує, що як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив суд стягнути із ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Разом з цим, при ухваленні рішення від 02 лютого 2026 року судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення, який за загальним правилом становить 3 роки.  Таким чином, заявляючи у відзиві на позовну заяву про стягнення із ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката та надаючи відповідні докази на підтвердження таких витрат, розраховував на те, що такі витрати будуть стягнені при ухваленні кінцевого судового рішення, а так як суд першої інстанції постановляючи рішення, питання про судові витрати не вирішував, адвокат, у межах строку, встановленого ст. 270 ЦПК України, подав відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №757/60277/18-ц.
Також, вказують, що у клопотанні про витребування доказів представник позивача просить витребувати низку документів для підтвердження дійсності понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, зокрема встановлення фактичного платника. 
Звертає увагу суду, що дані щодо платника не мають жодного правового наслідку так, як Верховним Судом сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
З урахуванням наведеного, вказують, що визначальним фактом у розподілі витрат на правову допомогу є надання адвокатом професійної правничої допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. Закон не забороняє будь-якій фізичній чи юридичній особі здійснити оплату послуг адвоката, який здійснює представництво інтересів іншої особи.
Для розподілу за результатами розгляду справи витрат на правову допомогу не має правового значення чи учасник справи самостійно оплатив послуги адвоката чи таку оплату здійснено іншою особою; також не має значення причини в силу яких сам учасник справи не оплатив послуги адвоката, і таку оплату здійснено іншою особою. Таким чином, вказана інформація не має жодного доказового значення у межах розгляду вказаної справи. Натомість при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд має виходити з критеріїв реальності, необхідності та розумності витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат до матеріалів справи було долучено копію Договору про надання правової допомоги №114/25 від 09.12.2025, Додатку №1 від 09.12.2025 до Договору про надання правової допомоги №114/25 від 09.12.2025, Акту надання послуг №16-02/01 від 16.02.2026. На виконання вимог статті 137 ЦПК України, долучено детальний опис робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової (правничої) допомоги №114/25 від 09.12.2025 та Додатком №1 від 09.12.2025. Таким чином, із долучених доказів можна встановити дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу.  
Із врахуванням вказаних критерій для розподілу судових витрат, Шумським районним судом Тернопільської області прийнято обґрунтоване рішення.
Крім того, ознайомившись із клопотанням про витребування доказів, вважають, що вказане клопотання жодним чином не обґрунтоване, оскільки представником позивача не подано доказів неможливості самостійно надати докази, які вони просять витребувати (немає доказів звернення позивача із вказаною вимогою до відповідача та відмови у наданні такої інформації). В силу положень ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Крім того, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення із додатками - позивачу.  Таким чином, позивач був ознайомлений із матеріалами справи на момент винесення рішення по справі, разом з тим жодних заперечень чи клопотань про витребування доказів до суду першої інстанції - подано не було.
З урахуванням зазначеного, вважають, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки запитувана інформація не має жодного доказового значення для вирішення спору по суті, не стосується предмета доказування у справі та не впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. У апеляційній скарзі представник позивача просить постановити окремі ухвали щодо представника відповідача, ознайомившись із вказаною вимогою звертають увагу, що в розумінні статті 262 ЦПК України окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені під час судового розгляду.
Виходячи з положень частини 5 статті 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити чіткі норми законодавства, яке порушується та обґрунтувати в чому саме полягає таке порушення. При цьому, суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін. Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного суду в постанові від 01.02.2022 по справі №750/3192/14.
Також, нормами ЦПК України не передбачено винесення окремої ухвали за клопотанням (заявою) сторін у справі та відсутнє посилання на порядок і строки розгляду такого клопотання (заявою). Враховуючи зазначене вимоги представника позивача про вирішення питання щодо притягнення адвоката Іванько О.С. до дисциплінарної відповідальності та повідомлення правоохоронних органів про ознаки кримінальногоправопорушення - є не що іншим, як тиском на адвоката. Крім того, нібито «обставини» щодо вчинення дисциплінарного проступку, про які зазначає заявник, підлягають з`ясуванню в межах дисциплінарного провадження та не входять до предмета доказування в даній судовій справі.
Представник відповідача - адвокат Іванько О.С. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету. Разом з тим, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі.
Представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» - Русин Ю.Ю. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву, заслухавши доповідь судді-доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
29 січня 2026 року представником позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» в апеляційній скарзі заявлено клопотання про витребування у Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (ЄДРПОУ 20953647, адреса: 65059, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Краснова, будинок 6/1) банківської виписки по рахунку НОМЕР_1 Адвокатського бюро «ОЛЕНИ ІВАНЬКО «ФАКТУМ» за 17.02.2026 року;
Витребування у Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (ЄДРПОУ 20953647, адреса: 65059, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Краснова, будинок 6/1) інформацію стосовно платежу та особи платника по платіжній операції: Док. @2PL428077, Дата 17.02.2026, призначення платежу: «сплата за надання правової допомоги згідно договору №16-02/01 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1 », грошовий переказ здійснено з банківського рахунку НОМЕР_2 на банківський рахунок НОМЕР_1 та проведений 17.02.2026 о 16:01:31 год;
Витребування у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д) інформацію щодо платежу та особи платника по платіжній операції: переказ коштів з рахунку НОМЕР_2 Транз.рахунок платежі_ DN , DG, DZ, дата операції 17.02.2026 16:01:31 Док. @ 2PL428077 , призначення платежу «сплата за надання правової допомоги згідно договору №16-02/01 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1 » на рахунок НОМЕР_1 /UAH;
Витребування у ОСОБА_1 оригінал квитанції згідно якої 17.02.2026 року о 16:01:31 було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн. 00 коп. з банківського рахунку НОМЕР_2 Транз.рахунок платежі_ DN, DG, DZ, дата операції 17.02.2026 16:01:31 Док. @ 2PL428077 , призначення платежу «сплата за надання правової допомоги згідно договору №16-02/01 від 16.02.2026 року, ОСОБА_1 » на банківський рахунок НОМЕР_1 .
Долучення до матеріалів справи наступні докази: копію платіжної інструкції від 13.01.2026 року Іванько О.С. , копію платіжної інструкції від 13.01.2026 року ОСОБА_5, копію платіжної інструкції від 15.01.2026 року Іванько О.С. , копію платіжної інструкції від 15.01.2026 року ОСОБА_4; копію квитанції від 28.01.2026 року ОСОБА_3 .
Постановлення окремої ухвали та направити її до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області для вирішення питання щодо притягнення адвоката Іванько О.С. до дисциплінарної відповідальності.
Постановлення окремої ухвали про виявлені у діяльності представника відповідача адвоката Іванько О.С. порушення законодавства, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 358 КК України та надіслати прокурору або органу досудового розслідування.
Відповідно до положень статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Колегія суддів звертає увагу, що при подачі до апеляційного суду клопотання про витребування доказів, відповідач не обґрунтував неможливість його подання до суду першої інстанції у встановлений строк з причин, що не залежали від нього.
Крім того, за змістом статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання представника ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про витребування доказів та долучення нових доказів, слід залишити без задоволення, оскільки такі заявлені з порушенням порядку, встановленого законом та для розподілу за результатами розгляду справи витрат на правову допомогу - не має жодного правового значення для підтвердженя платежу та особи платника по платіжній операції та здійсненння переказу грошових коштів в розмірі 10 000 за надання адвокатом Іванько О.С. правової допомоги відповідачу.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив з того, що представником відповідача ОСОБА_1, у відзиві на позовну заяву про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі було заявлено прохання стягнути із позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», понесені відповідачем, ОСОБА_1 , судові витрати, тому витрати на правничу допомогу підлягаю стягненню з позивача на користь відповідача. Визначаючи розмір суми витрат на правничу допомогу, суд врахував критерії обґрунтованості та доцільності таких витрат у даній справі та дійшов висновку, що такі витрати підлягають задоволенню в розмірі 10 000 грн.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)),
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 83 ЦПК України).
Згідно з частиною першою, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмої статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною першою статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.
Отже, за загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів.
Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).
Колегія суддів зауважує, що вказівка у ч.8 ст.141 ЦПК України, ч.1 ст.246 ЦПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед переходом суду до стадії ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.
Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.
Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ст.270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.
Даний висновок узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18.
Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Такий висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Іванько О.С. у відзиві на позовну заяву просила стягнути з позивача понесені ОСОБА_1 судові витрати, зазначивши про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 15000 грн (а.с.52-58).
17.02.2026 яка зареєстрована судом 18.02.2026 представником відповідача ТОВ «ПрофАгроТрейд» - адвокатом Іванько О.С., подано через систему «Електронний Суд» до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення з позивача понесених відповідачем ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн (а.с.125-127).
На підтвердження понесення таких витрат в суді першої інстанції до заяви адвокатом Іванько О.С. долучено: копію ордера на надання правничої допомоги серії ВО №1125442 від 09.12.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000213 від 24.01.2020, договору про надання правової допомоги №114/25 від 09.12.2025, Додаток №1 від 09.12.2025 до договору про надання правової допомоги № 114/25 від 09.12.2025, акт надання послуг № 16-02/01 від 16.02.2026 за договором про надання правової допомоги № 114/25 від 09.12.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Іванько О.С., від 16.02.2026, рахунок на оплату№16-02/01 від 16.02.2026 (а.с.128-134).
При цьому, зі змісту акта наданих послуг № 16-02/01 від 16.02.2026 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги № №114/25 від 09.12.2025 адвокатське бюро «Олени Іванько «Фактум» в особі адвоката Іванько О.С. надало, а клієнт отримав правову допомогу в такому обсязі: -ознайомлення та вивчення документів, наданих клієнтом, аналіз фактичних обставин справи, вивчення договору оренди землі, вивчення чинної судової практики: 2 год 2000 грн;
-підготовка справи до розгляду: формування доказів, консультування клієнта щодо обраного способу захисту та інтересів, розробка стратегії захисту клієнта: 2 год 2000 грн.
-підготовка відзиву на позовну заяву про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, формування додатків та подання відзиву на позовну заяву до Шумського районного суду Тернопільської області: 1 год 6000,00 грн.
Разом з цим, представником відповідача - адвокатом Іванько О.С. до закінчення судових дебатів в судовому засіданні Шумського районного суду Тернопільської області, яке відбулось 02 лютого 2026 року не заявлялося про те, що докази про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як визначено ч.8 ст.141 ЦПК України.
Також, в матеріалах справи відсутня заява адвоката Іванько О.С. про те, що такі докази на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судом рішення по суті. Навпаки, представник відповідача у прохальній частині відзиву на позов просив стягнути такі витрати, причому жодних доказів на підтвердження стягнення витрат не надав.
У відзиві на позовну заяву, подану представником відповідача до суду 16.12.2025, вказано лише про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, у тому числі витрат на правничу допомогу, які вона понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Тобто, вирішення судом першої інстанції питання про розподіл витрат на правничу допомогу було б передчасним, так як позивачем указано лише про попередній (орієнтовний) розмір таких витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що рішення Шумського районного суду Тернопільської області в даній справі ухвалено 02 лютого 2026 року.
Ураховуючи норми частини восьмої статті 141 та частини третьої статті 124 ЦПК України, останнім днем подання заяви про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами є 09 лютого 2026 року.
При цьому, як вбачається із матеріалів справи, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу з доданими до неї доказами на підтвердження понесених судових витрат, представником позивача в суд першої інстанції була подана лише 17 лютого 2026 року, яка зареєстрована судом 18 лютого 2026 року через систему «Електронний суд», тобто з пропуском строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Також, в заяві про ухвалення додаткового рішення від 17 лютого 2026 року не зазначено обґрунтування поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат у суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів у справі. Також відсутнє і клопотання про поновлення строку подання таких доказів.
Крім того, колегія судів звертає увагу, що згідно з долученого до заяви про ухвалення додаткового рішення Додатоку №1 від 09.12.2025 до договору про надання правової допомоги № 114/25 від 09.12.2025, такий укладений 09.12.2026, і яким визначено розмір витрат на правничу допомогу.
Тобто, фактично між адвокатом Іванько О.С. та ОСОБА_1 сума послуг з надання правничої допомоги була погоджена ще до вирішення справи в суді першої інстанції.
Отже, представником відповідача, всупереч вимог ч.1 ст.246 ЦПК України, не вказано на наявність будь-яких поважних причин неможливості подання доказів про такі витрати до закінчення судових дебатів у справі.
Верховний Суд у постанові від 10.01.2024 у справі №285/5547/21 (провадження № 61-4799св23) вказав, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що заявником не вчинено передбачених цивільно-процесуальним законом дій щодо заявлення клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та обґрунтування поважності причин неможливості подати докази розміру понесених витрат до закінчення судових дебатів.
Враховуючи викладене, заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та докази понесених витрат подані представником відповідача адвокатом Іванько О.С. з порушенням п`ятиденного строку на подання такої заяви.
На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув. 
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Іванько О.С. про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.
Таким чином доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду першої інстанції і ухвалення нового, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванько Олена Сергіївна про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.
Стосовно постановлення окремих ухвал, колегія суддів ураховує таке.
Статтею 385 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина перша статті 262 ЦПК України).
Отже, постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.
У постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №761/32388/13-ц зазначено, що при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.
Колегія суддів звертає увагу, що підстави для постановлення окремих ухвал відсутні та апеляційним судом не встановлені, тому у задоволенні клопотання про постановлення окремих ухвал щодо притягнення адвоката Іванько Олену Сергіївну до дисциплінарної відповідальності, слід відмовити.
Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович, задовольнити.
Додаткове рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванько Олена Сергіївна про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст судового рішення виготовлений 27 травня 2026 року.

Головуюча:         Н.М. Храпак

Судді:          Б.О. Гірський

М.В. Хома