Справа № 148/237/26 
Провадження №2/148/610/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області 
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:

У січні 2026 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.03.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали договір кредитної лінії №824630458 у формі електронного документа.
Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати Відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.
Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Відповідно до п. 5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.
В подальшому, 03.06.2025 Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу №МВ-ТП/38. 
З метою збереження та не розголошення персональних даних інших осіб, з якими у Товариства існують правовідносини, до суду надається витяг з Реєстру прав вимог, в якому містяться відомості про право вимоги за Договором саме про особу Відповідача.
Так, зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу, Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 37524,52 грн. 
Проте Позивач, діючи в межах своїх прав, та самостійно визначаючи обсяг та склад позовних вимог, в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, за виключенням штрафних санкцій, в розмірі 32224,52 грн, з них: заборгованість по кредиту -10600 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом – 20988,52 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позов (а.с. 100), в якому не погодився з позовними вимогами ТОВ “ ТАЛІОН ПЛЮС " у частині розміру заявленої заборгованості. Зазначив, що 31.03.2025 між ним та компанією ТОВ “Манівео швидка фінансова допомога " було укладено кредитний договір на суму 10600 грн, який після того було продано без його відома позивачеві. Сума заборгованості, які хоче стягнути з нього позивач (у їх листуванні), становить майже 26 622.40 грн., що є непосильною для нього і перевищує тіло кредиту більше ніж вдвічі. Розрахунок заборгованості, на його думку, є необгрунтованими та не містить детального підтвердження нарахованих процентів і штрафних санкцій. Просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення надмірних процентів та штрафних санкцій, зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій.
04.03.2026 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому викладено контраргументи позивача щодо заперечень відповідача проти позову, які порушені ним у відзиві (а.с. 112-118). Також представник позивача просить розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомив.  
У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 31.03.2025 (а.с. 20), сформованої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», ОСОБА_1 надав свої персональні дані: адресу реєстрації, адресу проживання, дату і місце народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, номер банківської карти НОМЕР_2 .
31.03.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №824630458 (а.с. 22 зв. бік - 34). Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором WYHY та містить персональні дані відповідача, зокрема, адресу, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти. 
За умовами даного договору сторони погодили:
- п.2 - кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язається повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА";
- кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 31.03.2025; 
- другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором.
Згідно п. 3 договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору. 
Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. 
Відповідно до п. 7 кредитного договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування – 30.04.2025, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: - закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; - дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору; - кінцева дата повернення (виплати) Кредиту – 30.04.2030.
Згідно п. 8.1 договору та користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим Договором. Інших витрат Позичальника Договором не передбачено.
Відповідно до п. 8.3.  договору Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних.
Згідно п. 8.4., 8.5. договору Комісія за надання Кредиту не є платою за додаткові та/або супутні послуги Кредитодавця. Комісія за надання кредиту Позичальнику є іншою складовою плати за послуги, що надаються Кредитодавцем за цим Договором. Комісія за надання кредиту нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі першого Траншу за цим Договором. У випадку видачі наступних крім першого Траншів за цим Договором Комісія за надання додаткових грошових коштів у Кредит нараховується у день видачі кожного Траншу. Розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 636 грн 00 коп. (шістсот тридцять шість грн. нуль коп.).
Відповідно до п. 8.7.1. договору за період від 31.03.2025 р. до 30.04.2025 р. (включно) Кредитодавець надає Позичальнику знижку в розмірі 89,80 % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,10 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 36,50 відсотків річних.
Згідно п. 9.1.1.5. договору в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, без згоди Позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.
Відповідно до п. 9.1.1.7. договору у разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом, частини Кредиту або Комісії за надання кредиту щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення/розірвання Договору.
Відповідно до п.п. 11.1., 11.2. Договору він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання.
Згідно п. 14.1. договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (а.с. 20 зв.бік-22).
ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 виконало та надало йому кредит в сумі 10600 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № 4790-72ХХ-ХХХХ-3947, що підтверджується довідкою ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" від 09.01.2026 (а.с. 48), підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 47 зв.бік), листом АТ "Ощадбанк" від 20.02.2026 №46/12-11/26206/ БТ та випискою за поточним рахунком клієнта за період 11.02.2025-18.02.2026, наданими на виконання ухвали суду від 06.02.2026 (а.с. 108, 109-111).
Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», станом на 03.06.2025 становить: 10600 грн. - заборгованість по кредиту, 5925,92 грн. - заборгованість по несплаченим процентам, 636 грн. – комісія, 5300 грн. – неустойка. Відповідачем було сплачено лише процентів: 15.05.2025 – 75 грн. та 30.05.2025 – 75 грн. (а.с. 17).
03.06.2025 представник ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» звернувся до ОСОБА_1 з повідомленням про відступлення права вимоги за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 48 зв.бік).
03.06.2025 між первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/38, про що свідчить його копія (а.с. 11 зв.бік-13), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. Пунктом 4.1 договору встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення Реєстру прав вимог.
Відповідно реєстру прав вимоги від 18.03.2025 до договору факторингу №МВ-ТП/38 від 03.06.2025 та витягу з нього, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 (п.311) за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 на загальну суму 22461 грн., з яких: 10600 грн. - заборгованість по кредиту, 5925,92 грн. - заборгованість по несплаченим процентам, 636 грн. – комісія, 5300 грн. – неустойка (а.с. 121—127, 14 зв.бік-15).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025, сформованим ТОВ «Таліон Плюс», станом на 26.10.2025 заборгованість відповідача становить: 37524,52 грн., з них: 10600 грн. - заборгованість по кредиту, 20988,52 грн. - заборгованість по несплаченим процентам, 636 грн. – комісія, 5300 грн. – неустойка (а.с. 18-19).
27.10.2025 представник ТОВ «Таліон Плюс» звернувся до ОСОБА_1 з повідомленням про дострокове розірвання договору через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 (а.с. 49).
Відповідно до копії досудової вимоги ОСОБА_1 було повідомлено про те, що він не виконав свої зобов`язання за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 та запропоновано погасити борг в сумі 37524,52 грн. (а.с. 49).
Оскільки борг позивачем не погашено, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 32224,52 грн, з них: заборгованість по кредиту -10600 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом – 20988,52 грн., комісія - 636 грн. Розмір штрафних санкцій, вказаний в загальному розрахунку заборгованості, позивач не просить стягнути на свою користь.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами, про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд входить із такого.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, кредитний договір №824630458 від 31.03.2025 був підписаний 
ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання такого договору, оскільки без отримання реєстрації на сайті кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. 
Вказаний кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківської платіжної картки, на який перераховуватимуться грошові кошти, реквізити якої надано ОСОБА_1 . Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору. Даний факт відповідачем не заперечується.
Також відповідачем не заперечується факт отримання ним кредитних коштів за вказаними кредитними договорами.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до його умов.
Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 згідно укладеного договору факторингу №МВ-ТП/38, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку зі зміною кредитора.
Що стосується посилань відповідача на те, що він вважає розрахунок заборгованості необгрунтованими, оскільки нараховані проценти, перевищують розмір позики, та є надмірними для нього, суд зазначає наступне.
Згідно п. 8.3. договору кредитної лінії №824630458 від 31.03.2025 (а.с. 22 зв.бік-34) базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних.
Відповідно до п. 8.7.1. договору за період від 31.03.2025 р. до 30.04.2025 р. (включно) Кредитодавець надає Позичальнику знижку в розмірі 89,80 (вісімдесят дев`ять цілих вісім десятих) % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,10 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 36,50 (тридцять шість цілих п`ять десятих) відсотків річних.
Відповідно до п.п. 11.1., 11.2. Договору він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Суд доходить висновку, що сума заборгованості повністю обґрунтована детальним розрахунком заборгованості за договором №824630458 від 31.03.2025, сформованим ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 17-19), складається з основної суми боргу 10600 грн., нарахованих відсотків в сумі 20988,52 грн. Вказана сума відсотків містить відсотки нараховані ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» в розмірі 5925,92 грн. та відсотки нараховані ТОВ «Таліон Плюс» після відступлення йому прав вимоги з 12.09.2023, в межах строку кредитування до 26.10.2025 та в розмірі вказаному в 8.3. даного договору – 0,98 % в день в подальшому. 
Розмір даної заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, контррозрахунків розміру заборгованості суду не надано.
ТОВ «Таліон Плюс» правомірно нараховано вказану вище заборгованість за процентами, адже пунктом 1.3 договору факторингу № МВ-ТП/38 від 03.06.2025, укладеного між первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс», визначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Що стосується прохання відповідача відмовити у задоволенні позову в частині стягнення надмірних штрафних санкцій, то, як вже зазначено судом вище, штрафні санкції (неустойка) в сумі 5300 грн., вказані в загальному розрахунку заборгованості, позивач не просить стягнути на свою користь та до загального розміру заборгованості, який є предметом позовних вимог, ним не включений. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися а припущеннях.
Виходячи зі змісту вказаних вище законодавчих норм, обов`язок доведення своїх вимог лежить не лише на позивачеві, такий обов`язок лежить і на відповідачеві щодо доведеності заперечень проти позову.
Заперечення відповідача проти позову повністю спростовуються наявними у справі доказами.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 в розмірі 32 224,52 грн.
Задовольняючи позов, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 1) та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., оскільки їх розмір документально підтверджений копією договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с. 52-56), копією додаткової угоди №2467 від 16.12.2025 до договору надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с. 56 зв.бік-57), копією акту приймання-передачі наданих послуг від 16.12.2025 до договору надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с. 57 зв.бік), копією платіжної інструкції №315 від 16.12.2025 (а.с. 58). 
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про електронну комерцію», Законом України "Про електронні довірчі послуги", ст.ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", місцезнаходження за адресою: вул. Жабинського, 13, м. Чернігів, код ЄДРПОУ 39700642, заборгованість за кредитним договором №824630458 від 31.03.2025 в розмірі 32 224,52 грн. (тридцять дві тисячі двісті двадцять чотири гривні пятдесят дві копійки). 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (пять тисяч гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом,не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 06.05.2026.

Суддя Л.А. Штифурко