ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Львів	справа № 380/4028/25	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн щомісячно за час перебування на безперервному лікуванні за кордоном (з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року), що включає період надання медичних послуг в закладах охорони здоров`я іноземних держав, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими етапами лікування, реабілітації, протезування, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 22 червня 2023 року по 29 листопада 2024 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн щомісячно за час перебування на безперервному лікуванні за кордоном (з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року), що включає період надання медичних послуг в закладах охорони здоров`я іноземних держав, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими етапами лікування, реабілітації, протезування, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 22 червня 2023 року по 29 листопада 2024 року та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2023 - 2024 роки з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення, з яких обраховано таку допомогу, щомісячної додаткової грошової винагороди; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2023 - 2024 роки з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення, з яких обраховано таку допомогу, щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2023 року № 2898 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) він 22 червня 2023 року одержав множинні ВОСП обох верхніх та обох нижніх кінцівок, вогнепальний перелом нижньої третини правої стегнової кістки, анаеробна гнилісна інфекція ран. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, поранення отримав 22 червня 2023 року, місце отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) - східніше нп. Торське Донецької обл. на позиції «АРТУР», внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних формувань Російської Федерації. Під час виконання бойового завдання був у засобах індивідуального захисту. В стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Поранення не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07 липня 2023 року № 298. 
У період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року позивач перебував за кордоном на лікуванні у зв`язку отриманим пораненням під час бойових дій, що підтверджується відповідними медичними документами та відповіддю (з додатками) на адвокатський запит Міністерства охорони здоров`я України від 03 січня 2025 року № 29/340/2-25. 
Після повернення з-за кордону, позивач 29 серпня 2024 року пройшов військово-лікарську комісію. Так, відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 29 серпня 2024 року № 2314/1 29 серпня 2024 року проведено медичний огляд позивача ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Західного регіону, поранення, травма, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2023 року № 2898).
Проте, відповідач не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн щомісячно за час його перебування на безперервному лікуванні за кордоном, що включає період надання медичних послуг в закладах охорони здоров`я іноземних держав, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими етапами лікування, реабілітації, протезування, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168), чим порушив його право на належне грошове забезпечення. 
Крім того, позивач відзначає, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та інші одноразові додаткові види грошового забезпечення, а тому він має право на перерахунок виплачених йому у 2023 - 2024 роках сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для їх обрахунку такої винагороди.
З огляду на вказане з метою захисту свого порушеного права на належне грошове забезпечення позивач звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.
Позиція відповідача викладена у поясненні щодо позову. Відповідач проти позову заперечує з тієї підстави, що позивач під час звернення до військової частини НОМЕР_1 не надав належно оформлених медичних документів іноземних закладів охорони здоров`я (засвідчених в установленому законодавством порядку копій таких документів, перекладених українською мовою). Також із поверхневого аналізу наданих військовій частині «медичних документів іноземних закладів охорони здоров`я» неможливо встановити, чи позивач проходив стаціонарне лікування у вищевказаних закладах охорони здоров`я. Звертає увагу, що позивач під час подання позову до суду в додатку № 8 «Медична евакуація Шайнога (1)» також надав неналежно оформлені медичні документи іноземних закладів охорони здоров`я (засвідчені в установленому законодавством порядку копії таких документів, перекладені українською мовою). 
Відповідач уважає, що військова частина НОМЕР_1 виконала перед позивачем усі свої обов`язки щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн щомісячно за час перебування на безперервному лікуванні за кордоном (з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року), що включає період надання медичних послуг в закладах охорони здоров`я іноземних держав, враховуючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими етапами лікування, реабілітації, протезування, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 22 червня 2023 року по 29 листопада 2024 року.
Щодо перерахунку сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплачених у 2023 - 2024 роках, відповідач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі 21657,98 грн та за 2024 рік у розмірі 21657,98 грн.
Відповідач підсумовує, що військова частина НОМЕР_1 виконала перед позивачем усі свої фінансові зобов`язання, а вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.
З огляду на викладене у задоволенні позову просить відмовити повністю.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 10 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити частково; витребувано у відповідача: 1) розрахунок доходів (грошового забезпечення) ОСОБА_1 за період з червня 2023 року по листопад 2024 року з деталізацією по виплатах одноразових додаткових видів грошового забезпечення (винагороди, а також додаткової винагороди), матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2023-2024 роки з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення, з яких обраховано таку допомогу; 2) належно засвідчену копію направлення командира військової частини з метою визначення потреби у продовженні тривалого лікування військовослужбовців за кордоном; 3) докази виплати грошового забезпечення позивачу після чотирьох місяців (але не більше ніж за дванадцять місяців поспіль) безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні в закладах охорони здоров`я (лікарняних закладах) за кордоном; 4) докази розгляду рапорту ОСОБА_1 щодо виплати грошового забезпечення та додаткових виплат в період перебування на лікуванні після поранення, отриманого під час захисту Батьківщини.
Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року клопотання представника позивача від 14 квітня 2025 року про перехід в загальне позовне провадження та про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення.
Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача від 16 квітня 2025 року про призначення судово-економічної експертизи у справі відмовлено.
Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29 листопада 2024 року № 335 позивача з 29 листопада 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. 
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 дійсно в періоди з 11 грудня 2022 року по 16 січня 2026 року та з 20 січня 2023 року по 24 червня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області, Лиманська МТГ.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2023 року № 2898 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 22 червня 2023 року одержав множинні ВОСП обох верхніх та обох нижніх кінцівок, вогнепальний перелом нижньої третини правої стегнової кістки, анаеробна гнилісна інфекція ран. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, поранення отримав 22 червня 2023 року, місце отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) - східніше нп. Торське Донецької обл. на позиції «АРТУР», внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних формувань Російської Федерації. Під час виконання бойового завдання був у засобах індивідуального захисту. В стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Поранення не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07 липня 2023 року № 298. 
26 липня 2023 року начальником Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь та старшим ординатором травматологічного відділення складено та підписано висновок про необхідність направлення особи із складових сил оборони або сил безпеки, постраждалої у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на лікування за кордон, а саме ОСОБА_1 .
Командувач Медичних сил Збройних Сил України листом від 01 серпня 2023 року № 510/128767 «Щодо направлення на лікування за кордон» надіслав Міністерству охорони здоров`я України перелік захисників України, які потребують лікування за кордоном, серед яких – ОСОБА_1 .
Листом від 18 серпня 2023 року № 29/22832/2-23 Міністерство охорони здоров`я України проінформувало ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Міністерство закордонних справ України про погоджений з іноземною стороною перелік захисників України, яких заклади охорони здоров`я іноземних держав можуть прийняти на лікування за кордоном, серед яких – ОСОБА_1 (Королівство Нідерланди). У листі зазначено, що транспортуватимуть пацієнтів 21 серпня 2023 року до Республіки Польща через пункт пропуску «Краківець-Корчова» з метою подальшого перевезення їх до закладів охорони здоров`я відповідних країн. 
Листом від 15 січня 2025 року № 29/340/2-25 Міністерство охорони здоров`я України повідомило представника позивача – адвоката Шепель Т.В. у відповідь на її адвокатський запит від 27 грудня 2024 року б/н, зокрема про те, що 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 було транспортовано до Республіки Польща з метою подальшого транспортування до Королівства Нідерланди 22 серпня 2023 року. Пацієнт отримував медичні послуги в рамках застосування Директиви Ради 2001/55/ЄС про мінімальні стандарти для надання тимчасового захисту у разі масового напливу переміщених осіб та про заходи, що сприяють збалансованості зусиль між державами-членами щодо прийому таких осіб та відповідальності за наслідки такого прийому. 09 серпня 2024 року представник Національного координаційного центру евакуації пацієнтів Королівства Нідерланди поінформував Міністерство охорони здоров`я України про транспортування захисника України Шайноги Олексія Олеговича 14 серпня 2024 року до м. Жешув (Республіка Польща) з метою подальшого повернення в Україну. Нідерландською стороною було придбано авіаквиток. 14 серпня 2024 року бригада комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» транспортувала ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (м. Львів).
29 серпня 2024 року проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Західного регіону, поранення, травма, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2023 року № 2898). Згідно з класифікатором важкості хвороб травма відноситься до тяжких (на підставі наказу МОЗ України від 04 липня 2007 року № 370). Вказана обставина підтверджується довідкою військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 29 серпня 2024 року № 2314/1.
Відповідно до наданої військовою частиною НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) інформації про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за 2023 - 2024 роки додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, в межах періоду з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року виплачена у таких розмірах: серпень 2023 року – 67741,94 грн; вересень 2023 року – 0,00 грн; жовтень 2023 року – 0,00 грн; листопад 2023 року – 0,00 грн; грудень 2023 року – 0,00 грн; січень 2024 року – 0,00 грн; лютий 2024 року – 0,00 грн; березень 2024 року – 0,00 грн; квітень 2024 року – 0,00 грн; травень 2024 року – 0,00 грн; червень 2024 року – 0,00 грн; липень 2024 року – 0,00 грн; серпень 2024 року – 48387,10 грн. 
Згідно з цією ж інформацією матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачена позивачу у грудні 2023 року в розмірі 21657,98 грн та в листопаді 2024 року в розмірі 21657,98 грн.
Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 100000,00 грн щомісячно за час його перебування на безперервному лікуванні за кордоном у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 - 2024 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого обраховано таку допомогу, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, звернувся з цим позовом до суду.
Предметом розгляду у цій справі є перевірка дотримання відповідачем норм законодавства під час нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за спірний у цій справі період.
Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі встановлює та визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011).
За змістом статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 1), який надалі було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та діє й на сьогодні. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (пункт 1).
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка набрала чинності 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168 пунктами 1-1 та 1-2, які у частині виплати додаткової винагороди застосовуються з 01 червня 2023 року.
Пунктом 1-1 Постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836) установлено, зокрема, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Своєю чергою, пунктом 1-2 Постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836) передбачено також, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
У зв`язку із наступними змінами до Постанови № 168 право військовослужбовців Збройних Сил, які через поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, змін не зазнало. 
Механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.
Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» Порядок № 260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.
За змістом пунктів 10, 11 розділу XXXIV Порядку № 260 (у редакції, яка діяла до 29 вересня 2023 року) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі – Положення № 402), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем. 
Наказом Міністерства оборони України 26 вересня 2023 року № 566 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який набув чинності 29 вересня 2023 року, змінено назву розділу XXXIV Порядку № 260 на «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» та викладено цей розділ у новій редакції.
За змістом пунктів 11, 12 розділу XXXIV Порядку № 260 (у редакції, яка діє з 29 вересня 2023 року) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Аналіз наведених норм Постанови № 168 та Порядку № 260 у редакціях, які були чинними протягом спірного у цій справі періоду з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року, дає підстави дійти висновку про те, що військовослужбовці Збройних Сил, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, включаються до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн.
Тобто визначальне значення для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, має факт перебування військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) на стаціонарному лікуванні. При цьому враховується також час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив, що у зв`язку із отриманими 22 червня 2023 року пораненням, травмою, пов`язаними із захистом Батьківщини, позивач у період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року перебував на лікуванні за кордоном.
Як встановив суд, позивач отримував медичні послуги в рамках застосування Директиви Ради 2001/55/ЄС про мінімальні стандарти для надання тимчасового захисту у разі масового напливу переміщених осіб та про заходи, що сприяють збалансованості зусиль між державами-членами щодо прийому таких осіб та відповідальності за наслідки такого прийому.
Так, 21 серпня 2023 року позивача було транспортовано до Республіки Польща з метою подальшого транспортування до Королівства Нідерланди 22 серпня 2023 року. 
Відповідно до листа Хірургії Medisch Spectrum Twente (Королівство Нідерланди) від 17 жовтня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії у період з 22 серпня 2023 року по 13 жовтня 2023 року.
Згідно з листом GEMEENTE ENSCHEDE від 09 серпня 2024 року у період з 13 жовтня 2023 року по 14 серпня 2024 року позивач перебував у пункті прийому переселенців з України «de Noordmolen»; під час перебування він також перебував у лікарні Medisch Spectrum Twente; він також регулярно відвідував спеціалістів і лікарів, які перебували неподалік приймального пункту, для оглядів і прийому.
14 серпня 2024 року бригада комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» транспортувала позивача до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (м. Львів), де 29 серпня 2024 року проведено його медичний огляд ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Західного регіону, за результатами якого встановлено, що поранення, травма позивача, пов`язані із захистом Батьківщини.
Суд дослідив надану позивачем медичну документацію, зміст якої підтверджує отримання позивачем медичної допомоги за кордоном, а також її характер, тривалість та безперервність лікування у період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року.
Утім, докази нарахування та виплати відповідачем позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закордонному закладі охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року у матеріалах справи відсутні.
Обґрунтовуючи правомірність такої поведінки, відповідач, покликаючись у своєму поясненні щодо позову на норми пункту 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення № 402, стверджує про ненадання позивачем належно оформлених медичних документів іноземних закладів охорони здоров`я (засвідчених в установленому законодавством порядку копій таких документів, перекладених українською мовою).
Оцінюючи відповідні покликання позивача, суд враховує, що абзацами п`ятим, шостим пункту 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що після повернення із лікування з-за кордону військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України для визначення придатності до військової служби або потреби у тривалому лікуванні, за рішенням керівника закладу охорони здоров`я (установи) або інших осіб, визначених абзацом першим пункту 6.1 глави 6 цього розділу.
З метою визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців за кордоном, медичний огляд може проводитися дистанційно, гарнізонними ВЛК НВМКЦ «ГВКГ», ВМКЦ регіонів за направленням командирів військових частин за місцем їх служби або посадових осіб, у розпорядженні яких перебувають військовослужбовці. У таких випадках до ВЛК разом з направленням на медичний огляд подаються медичні документи військовослужбовця (документи, що підтверджують направлення на лікування за кордон, виписки із медичних карт стаціонарного хворого, консультативні висновки лікарів-спеціалістів, результати додаткових методів досліджень, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), медичні документи іноземних закладів охорони здоров`я (завірені в установленому законодавством порядку копії, перекладені українською мовою) та військово-облікові документи (довідки про проходження військової служби, у тому числі за кордоном, про безпосередню участь у бойових діях тощо).
Аналіз наведених положень пункту 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 вказує, що медичні документи іноземних закладів охорони здоров`я (засвідчені в установленому законодавством порядку копії, перекладені українською мовою), про які вказує відповідач, подаються військовослужбовцем до ВЛК разом з направленням на медичний огляд саме з метою визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування за кордоном, а не з метою виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закордонних закладах охорони здоров`я.
Суд наголошує, що відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку № 260 (у редакції, яка діє з 29 вересня 2023 року) підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є саме довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, і яка була позивачем відповідачу (довідка військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2023 року № 2898 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)).
Крім того, вищевказані листи Хірургії Medisch Spectrum Twente від 17 жовтня 2023 року та GEMEENTE ENSCHEDE від 09 серпня 2024 року, які досліджені судом вище, складені українською мовою та з їх змісту можливо достеменно встановити обставини лікування позивача за кордоном у період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року у контексті нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за час такого лікування.
Щодо покликань відповідача на те, що із поверхневого аналізу наданих військовій частині «медичних документів іноземних закладів охорони здоров`я» неможливо встановити, чи позивач проходив стаціонарне лікування у вищевказаних закладах охорони здоров`я, то суд зазначає, що можлива відсутність у медичних документах, наданих іноземними закладами охорони здоров`я, прямої вказівки на стаціонарне лікування позивача, не є визначальною з огляду на те, що медичні документи оформлюються відповідно до законодавства держави, на території якої надавалась медична допомога. Тож форма, зміст та обсяг відомостей у таких документах не можуть автоматично ототожнюватися з формами медичної документації, затвердженими в Україні. Відповідачу, оцінюючи надані позивачем медичні документи, належало здійснювати їх ретельний, а не поверхневий аналіз, оскільки ці документи впливають на право позивача отримати грошову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, гарантовану йому, як військовослужбовцю, чинним законодавством України.
З урахуванням наведеного доводи відповідача про те, що військова частина НОМЕР_1 виконала перед позивачем усі свої обов`язки щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн щомісячно за час його перебування на безперервному лікуванні за кордоном з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року, що включає період надання медичних послуг в закладах охорони здоров`я іноземних держав та час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого, є необґрунтованими.
Беручи до уваги викладене, суд визнає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час його перебування на стаціонарному лікуванні в закордонному закладі охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року та з метою належного захисту порушеного права позивача зобов`язує військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час його перебування на стаціонарному лікуванні в закордонному закладі охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року.
Що ж стосується вимог про перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 - 2024 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого обраховано таку допомогу, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, то суд зазначає, що оскільки відповідні суми додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, відповідачем на виконання цього рішення суду ще не виплачені на користь позивача, то відповідні позовні вимоги є передчасними, адже наразі відсутні підстави вважати, що права позивача, у разі здійснення відповідної виплати, будуть порушені відповідачем у частині перерахунку сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 - 2024 роки. Судовому ж захисту відповідно до статті 5 КАС України підлягають лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, порушення яких можливо/імовірно відбудеться у майбутньому. Отже, в задоволенні цих позовних вимог належить відмовити.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову частково.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за подання цього позову до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.
Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл також не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час його перебування на стаціонарному лікуванні в закордонному закладі охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час його перебування на стаціонарному лікуванні в закордонному закладі охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 21 серпня 2023 року по 14 серпня 2024 року.
В решті позовних вимог – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повний текст рішення складено 22 червня 2026 року.

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна