Справа №448/2372/25
Провадження №2/461/1664/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року         м. Львів 
Галицький районний суд м. Львова у складі: 
головуючого судді Зубачик Н.Б.
секретаря судових засідань Чубей К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю - 
В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сталевич Галина Олександрівна, звернулася до Мостиського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вона є матір?ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є ОСОБА_2 , громадянин ОСОБА_4 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. 09.10.2020 рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №461/8134/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано. Після розірвання шлюбу спільний син ОСОБА_3 постійно проживає разом з нею, відповідач у вихованні дитини участі не бере, матеріальної допомоги фактично не надає, зв?язок із ним втрачено. На момент звернення до суду позивач разом із сином та матір?ю проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що має власне житло, у якому проживає дитина, а також значні грошові кошти на банківських рахунках, що свідчить про належний рівень матеріального забезпечення, її платоспроможність та спроможність самостійно задовольняти повсякденні потреби дитини (харчування, одяг, лікування, освіта, дозвілля тощо). Крім того, за заявою ОСОБА_1 службою у справах дітей Мостиської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання дитини, за результатами якого комісія зробила висновок, що умови проживання та виховання малолітнього ОСОБА_3 є належними, відповідають його віковим потребам та сприяють гармонійному розвитку дитини. ОСОБА_1 стверджує, що у зв?язку з невідомим місцезнаходженням батька, отримати його згоду на вирішення важливих питань життя дитини (оформлення документів, виїзд за кордон, лікування тощо) є об?єктивно неможливим. Це суттєво обмежує реалізацію прав та інтересів малолітнього ОСОБА_6 , який перебуває під постійним доглядом матері. Відтак, визначення судом місця проживання дитини разом із матір?ю є необхідним для: належного документального підтвердження фактичного місця проживання дитини; можливості повною мірою реалізовувати її права без постійної потреби в отриманні згоди батька, місце перебування якого невідоме; стабільності та правової визначеності у сімейних правовідносинах. Просить позов задоволити.
Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 23.12.2025 справу передано за підсудністю на розгляд до Галицького районного суду м. Львова.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2026 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2026 зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області надати письмовий висновок щодо розв`язання спору, а саме висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2026 розгляд справи відкладено.
14.04.2026 на виконання вимог ухвали суду від 17.02.2026 Органом опіки та піклування виконавчого комітету Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, за підписом начальника служби у справах дітейЧури Р., надано висновок служби у справах дітей Мостиської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , який затверджено рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради від 31.03.2026 №5 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання дитини».
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.04.2026 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задоволити.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області Чура Р. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про судовий розгляд даного позову повідомлявся шляхом скерування судових повісток на його поштову адресу. Окрім того, виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова). Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від нього не надходило.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.04.2016.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а.с.17/.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09.10.2020 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.18-20/.
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13777471 від 03.03.2007, виданого Комунальним підприємством «Мостиське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_1 є співвласником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з часткою у праві власності 1/3 /а.с.22/.
ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 та матір?ю проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.09.2025 №1021/05-09, виданими відділом «ЦНАП» Мостиської міської ради Львівської області. У довідці зазначено, що за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 - з 03.07.2025; ОСОБА_3 - з 03.07.2025; ОСОБА_8 - з 03.07.2025 /а.с.21/.
ОСОБА_1 має грошові кошти на рахунках у банківській установі Республіки Туреччина. Згідно з довідкою АТ «ТЮРКІЄ ІШ БАНКАСИ» (філія
Карпенс, Коджаелі) від 22.09.2025 на ім?я ОСОБА_1 відкриті безстрокові банківські рахунки в іноземній валюті, зокрема: рахунок у турецьких лірах (TRY) із залишком 135 097,75 TRY, рахунок у доларах США (USD) із залишком 1 100,03 USD, рахунок в євро (EUR) із залишком 850,11 EUR, що підтверджується відповідною банківською випискою /ас.25-34/.
Згідно довідки №218/01-33 від 08.09.2025, ОСОБА_3 навчається у 3-А класі на сімейній формі навчання Ліцею №2 м. Мостиська Мостиської міської ради Львівської області /а.с.36/.
Відповідно до характеристики навчального закладу, підписаної директором ліцею ОСОБА_9 та класним керівником ОСОБА_10 , ОСОБА_3 навчається у школі третій рік на сімейній формі навчання. Учень проявляє відповідальність у навчанні, стриманий, дисциплінований. Демонструє високі показники засвоєння навчального матеріалу з усіх предметів, що свідчить про його цілеспрямованість та самостійність у навчанні. Добре запам?ятовує навчальний матеріал. Виявляє творчий підхід до виконання завдань та має здібності до усіх предметів. Дотримується правил поведінки на сумлінно ставиться до виконання самостійних завдань. Завдяки сімейній формі навчання, він розвинув високий рівень самоорганізації та відповідальності. Батьки виховують дитину в дусі поваги до прав та свободи інших людей, любові до своєї сім?ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуються про здоров?я дитини, зважають на поради педагогів, цікавляться здобутками дитини, активно співпрацюють з класним керівником /а.с.37/.
Крім того, за заявою ОСОБА_1 службою у справах дітей Мостиської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання дитини ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Зі змісту Акту обстеження умов проживання від 09.09.2025, складеного комісією у складі представників служби у справах дітей, вбачається, що: родина проживає у двокімнатній квартирі на 2 поверсі 5-ти поверхового будинку; загальна площа квартири становить 50,7 кв.м; житло забезпечене необхідними меблями, побутовою технікою, є окрема кухня, санвузол; квартира утримується в належному санітарному стані, регулярно прибирається; дитина забезпечена окремим місцем для сну та відпочинку, робочим місцем для навчання, має необхідні шкільні приладдя, одяг та взуття за сезоном; атмосфера в сім?ї доброзичлива, стосунки між членами сім?ї ґрунтуються на взаємоповазі та підтримці. За результатами бесіди встановлено, що умови проживання дитини з матір`ю задовільні, дитина оточена увагою матері та бабусі, мати дитини дбає про фізичний, психологічний та фізичний стан дитини /а.с.35/.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 
За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
За приписами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У постановах Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21), від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 зазначено, що міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України дає підстави для висновку, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема, особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди передусім повинні враховувати інтереси самої дитини, оцінюючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Частинами 4 - 6 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Як вбачається з висновку щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , який є додатком до рішення виконавчого комітету Мостиської міської ради від 31.03.2026 №5, підписаного міським головою Пельц М., служба у справах дітей, керуючись статтею 141 Сімейного кодексу України, підпунктом 8 пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов?язаної із захистом прав дитини», враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 10.03.2026 протокол №3, дійшла висновку про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір?ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.93-96/.
Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування.
При вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини суди враховують спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; стосунки між дитиною і батьками в минулому; бажання батьків бути опікунами; збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання, школу, друзів; бажання дитини; безпекові питання. Органам державної влади слід враховувати чи страждатиме дитина через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки одного з батьків.
Таким чином, обставини, встановлені у результаті детальної та поглибленої оцінки конкретної сімейної ситуації та фактори фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру приводять правила щодо визначення місця проживання малолітньої дитини судом в дію.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, а також те, що позивач має постійне місце проживання, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на їх утриманні, мати створила для нього належні побутові умови для проживання, займається його вихованням, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги його вік, а також те, що дитина проживає з позивачем у звичних для неї умовах, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, суд дійшов висновку про можливість визначення місця проживання дитини з матір`ю.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., сплата якого підтверджена квитанцією №87S7-E8L7-RAUE від 18.11.2025 /а.с.38/.
Разом з тим, позивач в прохальній частині позовної заяви просила суд залишити судові витрати за нею.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 19, 141, 151-155, 157, 161 СК України, ст.ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд - 
В И Р І Ш И В : 
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю - задоволити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за позивачем. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, ЄДРПОУ 26307500, адреса: Львівська обл., Яворівський р-н., м. Мостиська, вул. Грушевського, буд. 6, електронна пошта: mostrada@ukr.net.

Суддя Зубачик Н.Б.