КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2026 року Київ справа №620/3380/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про скасування запису про включення відомостей та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - позивач), до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить:
- скасувати запис №10641200002008809 про включення відомостей про юридичну особу - військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, внесений 14 листопада 2017 року;
- зобов`язати Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради вчинити дії щодо виключення запису №10641200002008809 про включення відомостей про юридичну особу - військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесений 14 листопада 2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано про порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача внаслідок внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 передані на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду від 07.10.2021 адміністративну справу №620/3380/21 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про скасування запису, зобов`язання вчинити дії передано на розгляд Чернігівського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 передані на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Адміністративна справа №620/3380/21 надійшла до Київського окружного адміністративного суду 28.04.2022 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ передана для подальшого розгляду судді Горобцовій Я.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 адміністративну справу прийнято до свого провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Управління служби безпеки України в Чернігівській області.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 витребувано документи у Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
Третьою особою подано пояснення, де було повідомлено суд, що остаточне рішення щодо внесення інформації до державної таємниці здійснюється державним експертом з питань таємниць, посади яких вказані Указом Президента №190/2020 від 19.05.2022 «Про перелік посадових осіб на яких покладається виконання функцій державного експертів з питань таємниць» (командуючий сухопутних військ ЗСУ). 
Разом з тим, на виконання вимог ухвали Військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено суд, що експертиза щодо віднесення до державної таємниці інформації про включення відомостей про юридичну особу – Військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань не проводилась, з огляду на що висновок державного експерта відсутній. 
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
На виконання вимог телеграми начальника Головного управління майна та ресурсів від 31.05.2018 №503/6/5199 щодо виключення відомостей про військових частин з Єдиного реєстру об`єктів державної власності та Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань у відповідності до Закону України «Про державну таємницю», наказу Служби безпеки України від 23.12.2020 №383 «Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», з метою приведення обліку військової частини до вимог чинного законодавства, а саме Військову частину НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про виключення запису про військову частину НОМЕР_1 з ЄДР.
Листом від 16.07.2020 №10-04/2650 Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради повідомило, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відсутні підстави для здійснення державної реєстрації змін, оскільки державному реєстратору не надано визначені Законом документи. Крім того, зазначає, що прохання позивача стосується роботи ЄДР та коректного відображення у ньому даних і не стосується здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Управлінням адміністративних послуг рекомендовано звернутись до Північно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) або до чернігівської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи». 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 26.11.2015 № 835-VІІІ внесено зміни до Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», відповідно до яких цей Закон встановлено викласти в такій редакції: Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (надалі - Закон № 755).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 755 (далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 755 визначено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців це - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Нормами абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 755 регламентовано, що Єдиний державний реєстр - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 755 відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.
Статтею 4 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1076-ХІV встановлено, що порядок реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах України визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 749 затверджено Порядок реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах (далі - Порядок № 749), який визначає механізм реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах, а також виключення з відповідного реєстру таких військових частин у разі припинення ними в установленому порядку господарської діяльності.
Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку № 749 реєстрація військових частин як суб`єктів господарської діяльності проводиться Міноборони відповідно до цього Порядку та Положення про порядок ведення реєстру військових частин як суб`єктів господарської діяльності, що затверджуються Міноборони.
Рішення про включення військової частини до реєстру або відмову у реєстрації приймається на підставі подання про реєстрацію військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах за зразком згідно з додатком 1, до якого додаються: реєстраційна картка військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах за зразком згідно з додатком 2; довідка про включення військової частини до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 затверджено Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій (надалі - Положення № 118), відповідно до п. 1 якого Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (надалі - ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами.
Згідно п. 6 Порядку № 749 у разі реєстрації військової частини як суб`єкта господарської діяльності Міноборони видає свідоцтво відповідного зразка.
Відповідно до п. 4 ст. 16 Закону № 755 до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю.
Пунктом 5 Положення № 118 встановлено, що присвоєння ідентифікаційних кодів з Реєстру здійснюється, зокрема, відповідними центральними органами виконавчої влади - суб`єктам, відомості про які становлять державну таємницю. Таким органам Держстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку. Порядок передачі ідентифікаційних кодів для присвоєння їх суб`єктам затверджується Держстатом разом з відповідними центральними органами виконавчої влади.
Нормами абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21.01.1994 № 3855-ХІІ «Про державну таємницю» (надалі - Закон № 3855) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державна таємниця (надалі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 3855 до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері оборони: про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань; про напрями розвитку окремих видів озброєння, військової і спеціальної техніки, їх кількість, тактико-технічні характеристики, організацію і технологію виробництва, наукові, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, пов`язані з розробленням нових зразків озброєння, військової і спеціальної техніки або їх модернізацією, а також про інші роботи, що плануються або здійснюються в інтересах оборони країни; про сили і засоби Цивільної оборони України, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів для захисту, евакуації і розосередження населення, забезпечення його життєдіяльності та виробничої діяльності об`єктів народного господарства у воєнний час або в умовах надзвичайних ситуацій; про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни.
Нормами ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 12 Закону № 3855 передбачено, що інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.
Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує та публікує в офіційних виданнях Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць.
Наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 № 440 затверджено Звід відомостей, що є державною таємницею (надалі - ЗВДТ).
Відповідно до п.п. 1.4.3 та 1.4.4 відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) в особливий період (на воєнний час), відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збори сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів) становлять державну таємницю.
Отже, звідом прямо передбачено, що місце розташування військових частин.
З огляду на наведене та враховуючи, що інформація про позивача становить державну таємницю, суд вважає, що позовні вимоги про скасування запису та зобов`язання вчинити дії щодо виключення відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу військової частини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про сплату заявленого боргу або спростували його існування, адміністративний позов підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції.
Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia) та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на вищенаведене, дослідивши і оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Позивачем не надано суду доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз під час розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивачем сплачено 2 270,00 грн судового збору за подання даного адміністративного позову, що підтверджується квитанцією від 24.03.2021 № 164.
Відтак у зв`язку із задоволенням позову суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у сумі 2 270,00 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 КАС України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Скасувати запис №10641200002008809 про включення відомостей про юридичну особу - військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, внесений 14 листопада 2017 року.
Зобов`язати Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 38271176; адреса: Левка Лук`яненка, АДРЕСА_1 ) вчинити дії щодо виключення запису №10641200002008809 про включення відомостей про юридичну особу - військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесений 14 листопада 2017 року.
Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 38271176; адреса: Левка Лук`яненка, буд. 20-А, м. Чернігів, 14032) судовий збір у сумі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова 

Горобцова Я.В.