КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 759/31560/25 Головуючий у 1 інстанції: Журибеда О.М.
Провадження № 22-ц/824/10749/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів: 
судді-доповідача Шебуєвої В.А., 
суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року, постановлену в м. Києві в складі судді Журибеди О.М., про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання правочину недійсним, договору не укладеним та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

23 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання правочину недійсним, договору не укладеним та стягнення моральної шкоди. Просив зобов`язати відповідачів на час розгляду справи і вступу рішення суду в законну силу припинити нарахування, витребування плати за послуги які він не отримує, відмовитися від їх отримання з чітким подальшим встановленням переліку цих послуг, які є обов`язковими за Законом підтвердженими/визначеними судом з підписанням відповідних письмових правочинів; визнати ймовірні публічні правочини з постачання теплової енергії і суміжних послуг у вказаний період з Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» недійсними, письмові договори не укладеними, акти прийому-здачі виконаних робіт (наданих послуг) не підписаними; зобов`язати відповідачів укласти письмові правочини з послуг, які є обов`язковими за Законом для власників багатоквартирних будинків терміном на один рік з фіксованою ціною, можливістю його продовження, досягнувши всіх істотних умов договору з помісячним підписанням актів прийому-здачі виконаних робіт які мають бути підставою для оплати цих послуг; стягнути одноразово солідарно (однією виплатою в десятиденний термін з дня винесення рішення/вступу цього рішення в законну силу) за рахунок коштів відповідачів на його користь в готівковому вигляді через касу УДКСУ у Святошинському районі чи відділення 03194 АТ «Укрпошта» в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди в усіх її формах, проявах/виявах, витрати на складання, подачу, супровід позовної заяви в умовах «воєнного стану» на тлі постійних масованих обстрілах та ще й щодо малолітньої дитини в розмірі який належно обґрунтований і складає всього 40000,00 грн. з урахуванням оподаткування.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про зменшення суми судового збору або відстрочку його сплати до ухвалення рішення з урахуванням його майнового стану. У разі відмови роз`яснити як він має сплатити судовий збір, не отримуючи доходів в Україні.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 січня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме, для сплати судового збору за подання позовної заяви.
16 лютого 2026 року ОСОБА_1 повторно подав заяву про судовий збір. Просив прийняти одне з можливих рішень щодо вирішення порушеного питання з урахуванням його майнового стану, зменшивши суму судового збору і відстрочити його сплату до ухвалення рішення по суті, а у разі відмови - роз`яснити як він має сплатити судовий збір, не отримуючи доходів в Україні.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушенням норм процесуального права. Суд першої інстанції не врахував, що він просив не звільнити його від сплати судового збору, а зменшити та розстрочити сплату судового збору. Суд не надав належної оцінки наведеним доводам та наданим ним документам на підтвердження майнового стану. Звертає увагу суду на те, що його вимоги пов`язані із правами малолітньої дитини, внаслідок чого безпідставно обмежив його у доступі до правосуддя.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 не сплатив судовий збір. Позивач порушив питання про прийняття одного з можливих рішень щодо вирішення порушеного питання з урахуванням його майнового стану, зменшивши суму судового збору і відстрочити його сплату до ухвалення рішення по суті. У разі відмови просив роз`яснити як він має сплатити судовий збір, не отримуючи доходів в Україні (а.с. 9-10). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 січня 2026 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_1 . Його заяву залишено без руху з наданням десятиденного строку з дня отримання ухвали суду для сплати судового збору (а.с. 53-56). ОСОБА_1 не усунув визначені судом недоліки, повторно подав клопотання про зменшення і відстрочення сплати судового збору у зв`язку з його майновим станом, посилаючись по суті на ті ж самі підстави, у задоволенні якого суд першої інстанції вже відмовив (а.с. 58-62).
Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 .
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на неврахування судом того, що він просив не звільнити від сплати судового збору, а просив зменшити та розстрочити його сплату, а також на ненадання судом належної оцінки наведеним доводам та наданим документам щодо його майнового стану.
У поданих ОСОБА_1 клопотань про судовий збір він просив прийняти одне з можливих рішень щодо вирішення порушеного питання з урахуванням його майнового стану, зменшивши суму судового збору і відстрочити його сплату до ухвалення рішення по суті, а у разі відмови роз`яснити як він має сплатити судовий збір, не отримуючи доходів в Україні. Суд надав оцінку наведеним ОСОБА_1 доводам та відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Колегія суддів враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» законодавцем визначено однакові підстави як для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, так і для відстрочення чи розстрочення його сплати. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. 
Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону. Розстрочення, відстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.
В обґрунтування клопотання щодо зменшення та відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 зазначав, що більше чотирьох років не працює, є головою громадської організації ГО «ГВД» на безоплатній основі, останній дохід у виді заробітної плати він отримував у 2021 році. Також зазначав, що має незадовільний стан здоров`я, самостійно виховує малолітню дочку, був об`єктом кримінальних переслідувань та учасником численних судових процесів, предметом яких було розірвання шлюбу, виховання малолітньої дитини та стягнення заборгованості. Він не має депозитних рахунків, цінних паперів, рухомого майна, єдина його квартира перебуває під арештом.
ОСОБА_1 надав: витяг з реєстру територіальної громади від 27 січня 2026 року; копію довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 25 листопада 2016 року, згідно яких він проживає разом з малолітньою дочкою за адресою: АДРЕСА_1 ; інформації з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 1999 по 2021 рік, довідки АТ КБ «Приватбанк» від 14 лютого 2026 року про поточний стан рахунку, роздруківку з інформаційного порталу «Комуналка», в якій зазначено дві квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та адресою: АДРЕСА_2 ; постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 31 серпня 2021 року про звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ГО «Громадяни в дії», роздруківку знімку екрану з програми «Приват24», копію Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, довідки АТ КБ «Приватбанк» про стан його рахунків та рахунків ГО «Громадяни в дії»; копії консультативних висновків від 30 січня 2025 року та від 10 лютого 2026 року .
Вказані документи не підтверджують, що майновий стан ОСОБА_1 не дозволяє йому сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у встановленому Законом розмірі та строки. Факт відсутності у ОСОБА_1 офіційних доходів не є підставою для зменшення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору. При цьому ОСОБА_1 не зазначив за рахунок чого він забезпечує свої потреби, а також належне утримання та виховання малолітньої дочки.
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 , що його позовні вимоги пов`язані із правами малолітньої дитини, оскільки це не відповідає змісту позовної заяви.
Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення суми судового збору і відстрочення його сплати до ухвалення рішення по суті та повернув позовну заяву позивачу.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про повернення позовної заяви. Апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвалаСвятошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року без змін.
Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню  ОСОБА_1 до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.