Номер провадження: 22-ц/813/613/26 
Справа № 495/7451/20
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
28.05.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання – Юцикова Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2024 року,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Білгород-Дністровська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Білгород-Дністровська міська рада 
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2016 року, частка у праві власності складає 71/100 частини. Іншими співвласниками нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , частка якого складає 12/100, ОСОБА_3 , частка якої складає 9/100 та ОСОБА_4 , частка якого складає 8/100. Дане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1806 га. На вказаній земельній ділянці мається проїзд загального користування з АДРЕСА_1 , який також відноситься до адреси: АДРЕСА_1 . Між нею та Білгород-Дністровською міською радою 21.11.2016 року укладено договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою, згідно якого їй передано право на тимчасове користування на земельну ділянку загальною площею 0,1806 га, ідеальна частка якої складає 0,1282 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування офісу. Згідно умов даного договору плату за користування земельною ділянкою вона сплачує своєчасно та у повному обсязі. З метою врегулювання добросусідських відносин, вона неодноразово пропонувала співвласникам визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням ідеальних часток співвласників. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згодні визначити такий порядок який всіх влаштовує та не порушить права інших співвласників, однак до теперішнього часу жодних конкретних дій з вирішення цієї проблеми ними не досягнуто. Неможливість досягнення домовленості обґрунтовується діями співвласника ОСОБА_6 , з яким є непорозуміння щодо користування земельною ділянкою, яке виникало також і у попереднього власника майна АТ «Імексбанк». Позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 23.06.2020 року №1281-VII розробив технічну документацію та уклав договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою, за яким ідеальна частка в користуванні земельною ділянкою становить 0,0225 га. При цьому, позивач зверталася до Білгород Дністровської міської ради, що розроблена ОСОБА_2 проектна документація порушує її права землекористувача, оскільки визначені технічною документацією межі земельної ділянки накладаються на належні їй на праві користування земельну ділянку, однак вказані звернення результату не дали. Вважає, що її ідеальна доля у земельній ділянці складає 0,1282 га, ОСОБА_2 – 0,0282 га, ОСОБА_3 – 0,0162 га, ОСОБА_7 – 0,0144 га.
ОСОБА_1 з урахуванням поданої заяви просила суд встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1806 га, шляхом виділення їй в особисте користування земельну ділянку у відповідності до ідеальної частки нерухомого майна у розмірі 71/100, загальною площею 0,0895 га за адресою: АДРЕСА_1 згідно експертного висновку від 12.01.2021 року 17/12.
У листопаді 2021 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Білгород-Дністровська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником 9/100 часток комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.09.2010 по справі №2-5140/10 та додаткової ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2010 по справі №2-5140. Іншими співвласниками комплексу будівель (нерухомого майна) за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 – 71/100 часток, ОСОБА_2 , 12/100 часток, ОСОБА_4 , 8/100 часток. Добровільно визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням ідеальних часток співвласників співвласники не можуть, у зв`язку з чим позивач і звернулась до суду.
ОСОБА_5 просила суд встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1827 га, шляхом виділення їй в особисте користування земельну ділянку у відповідності до ідеальної частки нерухомого майна у розмірі 9/100 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2021 зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Білгород-Дністровська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Білгород-Дністровська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 24 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Білгород-Дністровська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовив. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Білгород-Дністровська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовив.
Суд першої інстанції виходив з того, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними, при цьому, наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. Згоди щодо порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дійшли.Експертом пропонується варіант порядку користування земельною ділянкою площею 1827 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , з визначенням ділянки для користування та обслуговування 71/100 частки комплексу будівель, що належить ОСОБА_1 на праві власності, що за площею земельної ділянки є менше за ідеальну частку на 322 м2. Суд погодився з твердженнями третьої особи стосовно того, що встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення в особисте користування у відповідності до ідеальної частки нерухомого майна не ґрунтується на нормах закону, адже земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не сформована, кадастровий номер не присвоєно та реєстрація її у Державному земельному кадастру відсутня, а тому вона не є об`єктом цивільних прав, немає меж та конфігурації і встановлення порядку користування такою земельною ділянкою є неможливим. Ідеальна частка нерухомого майна не наділяє позивача одноособовим правом володіння, користування земельною ділянкою, розташованою за межами об`єкту нерухомого майна.Задоволення судом саме такого способу захисту як встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення в особисте користування земельної ділянки у відповідності до ідеальної частки нерухомого майна є втручанням у дискреційні повноваження міської ради, яка безпосередньо на сесії може приймати рішення щодо виділення земельних ділянок.Суд вважав, що вирішуючи питання про виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 земельної ділянки, необхідно виходити з меж повноважень органів місцевого самоврядування в сфері розпорядження землями комунальної власності, визначених законом.З урахуванням того, що встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення є дискреційними повноваженнями міської ради як власника земельної ділянки, а вид користування відповідно до ідеальної частки нерухомого майна не передбачений Земельним кодексом України, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені як позовних вимог за первісним позовом, так і за зустрічним позовом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області від 24 червня 2024 року по справі №495/7451/20, задовольнивши її позовні вимоги з огляду на неправильне застосування судом норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що фактично єдиною підставою для відмови у позові стало те, що земельна ділянка без кадастрового номеру не є об`єктом цивільних правовідносин, а обраний позивачем спосіб захисту є втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. Проте суд першої інстанції не звернув увагу на правовідносини, які існують між позивачем та Білгород-Дністровською міською радою, а саме на договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою. Після придбання позивачем 09.06.2016 у ПАТ «Імексбанк» 71/100 частини будівель за адресою: АДРЕСА_1 , саме міська рада вказала на необхідність укладення договору на користування земельною ділянкою у частці у спільному майні, оскільки саме такий договір був укладений з ПАТ «Імексбанк», та саме такий порядок користування часткою встановлений на території Білгород-Дністровською міської громади. 31.10.2016 Білгород-Дністровська міська рада приймає рішення №187-VII «Про переукладання договору на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою», вказавши у ньому про зобов`язання ОСОБА_1 укласти договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою, який і було укладено 22.11.2016. Додаток до договору містив кадастровий план земельної ділянки. Скаржник звертає увагу на те, що саме Білгород-Дністровська міська рада як орган дискреційних повноважень визначила, що земельна ділянка, загальною площею 0,1806 га, ідеальна частка якої складає 0,1282 на, за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом цивільних прав, має межі та конфігурацію та даним договором встановлений порядок користування земельною ділянкою. Доводів, що договір від 22.11.2016 є недійсним, незаконним або нікчемним суд не встановлював, отже він відповідає чинному законодавству.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.08.2024 року відкрито апеляційне провадження та  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України, а Білгород-Дністровській міській раді право подання до апеляційного суду письмових пояснень.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_8 копію ухвали про відкриття провадження отримав 20.11.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Білгород-Дністровська міська рада  копію ухвали про відкриття провадження отримала 10.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Представник ОСОБА_2 – ОСОБА_9 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 24.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження отримала 23.05.2025 року, у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.
ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 24.05.2025 року, у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги надсилались засобами поштового зв`язку, конверти повернулися до суду із зазначенням про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».
Від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Бондаренко Г. Є. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2024 року відмовити та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вважає, що ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76 - 81 ЦПК України, що ОСОБА_2 захопив частину земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні скаржника. На розгляд судового експерта Болтак Н.О. не ставила питання: «Чи накладаються межі земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 відповідно до договору на право ідеальної частки, на межі земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 , згідно аналогічного договору укладеного з Білгород-Дністровською міською радою». У висновку судового експерта Шевчук А.М. № 17/12 за результатами проведеної земельно-технічної експертизи відсутній висновок про те, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 накладаються на межі земельної ділянки ОСОБА_1 , що змусило її звернутися до суду за захистом. Вважає, що позивачем не доведено порушення її прав, що стало підставою для звернення до суду. Крім того, ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 було обрано неналежний спосіб захисту права, адже вона звернулася з позовом до ОСОБА_2 не про знесення встановленої ним огорожі, а із позовом про встановлення порядку користування земельної ділянки. Суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення суду, з дотриманням усіх норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено факти, обставини по справі, які спростовують висновки суду першої інстанції, а договір на право ідеальної частки не ґрунтується на вимогах, приписах та він не укладений у відповідності до Закону України «Про оренду землі». Ідеальна частка нерухомого майна не наділяє ОСОБА_1 одноособним правом володіння, користування земельною ділянкою, розташована за межами об`єкту нерухомого майна, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Такого виду користування, як право ідеальної частки не передбачено нормами чинного законодавства України. Ділянка, про яку веде мову скаржник, посилаючись на договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою від 21.12.2016 року, не має конфігурації, а тому є безпідставними твердження ОСОБА_1 про порушення її прав, які мають бути захищені у судовому порядку. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_10 про витребування матеріалів інвентаризаційної справи із КП «БТІ», оскільки повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, проте, стороною позивача відповідне клопотання під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялося. 
Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представники ОСОБА_1 – ОСОБА_8 та Гербей А.А.,Білгород-Дністровська міська рада, представник ОСОБА_2 – ОСОБА_9 судові повістки-повідомлення отримали 15.04.2026 року в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином 29.04.2026 року, у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Гербей А. А. просив суд задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеськоїобласті від 24 червня 2024 року, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Бондаренко Г. Є. просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2024 року без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із матеріалів справи вбачається, що рішення суду в частині зустрічних позовних вимог  ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкоюніким із сторін в установленому законом порядку не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року.
Предметом апеляційного розгляду є рішення суду в частині позовних вимог за первісним позовом.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними, при цьому, наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. Згоди щодо порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дійшли. Експертом пропонується варіант порядку користування земельною ділянкою площею 1827 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , з визначенням ділянки для користування та обслуговування 71/100 частки комплексу будівель, що належить ОСОБА_1 на праві власності, що за площею земельної ділянки є менше за ідеальну частку на 322 м2. Суд погодився з твердженнями третьої особи стосовно того, що встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення в особисте користування у відповідності до ідеальної частки нерухомого майна не ґрунтується на нормах закону, адже земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не сформована, кадастровий номер не присвоєно та реєстрація її у Державному земельному кадастру відсутня, а тому вона не є об`єктом цивільних прав, немає меж та конфігурації і встановлення порядку користування такою земельною ділянкою є неможливим. Ідеальна частка нерухомого майна не наділяє позивача одноособовим правом володіння, користування земельною ділянкою, розташованою за межами об`єкту нерухомого майна. Задоволення судом саме такого способу захисту як встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення в особисте користування земельної ділянки у відповідності до ідеальної частки нерухомого майна є втручанням у дискреційні повноваження міської ради, яка безпосередньо на сесії може приймати рішення щодо виділення земельних ділянок. Суд вважав, що вирішуючи питання про виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 земельної ділянки, необхідно виходити з меж повноважень органів місцевого самоврядування в сфері розпорядження землями комунальної власності, визначених законом. З урахуванням того, що встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення є дискреційними повноваженнями міської ради як власника земельної ділянки, а вид користування відповідно до ідеальної частки нерухомого майна не передбачений Земельним кодексом України, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені як позовних за первісним позовом, так і зустрічних позовом.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Із матеріалв справи вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності – договір купівлі – продажу, серія та номер 739, виданий 09.06.2016, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В. К., розмір частки у праві спільної часткової власності складає 71/100 частини, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №61365313 від 14.06.2016.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №244819058 від 17.02.2021 вбачається, що іншими власниками комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 , є: 1) ОСОБА_4 , підстава виникнення права власності – договір дарування, ВСА №335055 від 03.03.2005, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, р№1081, розмір частки у праві спільної часткової власності складає 8/100 частини; 2) ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності – договір дарування, ВКР №146498 від 31.07.2008, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Т. С., розмір частки у праві спільної часткової власності складає 12/100 частини; 3) ОСОБА_11 , підстава виникнення права власності – ухвала суду, справа №2-5140/10 від 13.09.2010, Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, справа №2-5140, 2010 р, 17.12.2010, додаткова ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розмір частки у праві спільної часткової власності складає 9/100 частини.
Окрім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №244819058 від 17.02.2021, ОСОБА_2 є власником комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 , складові частини об`єкта нерухомого майна: будівля В, Д, Є, градірня, Л, сарай, І, підстава для державної реєстрації висновок, серія та номер б/н, виданий 18.01.2021, видавник: ТОВ «Київ Місто Буд», технічний паспорт, серія та номер: б/н. виданий 18.01.2021, виданий 18.01.2021, видавник: ТОВ «Київ Місто Буд», договір дарування частини комплексу будівель, серія та номер: 2427, виданий 31.07.2008, видавник: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Т. С., підстава внесення запису – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56343234 від 28.01.2021 09:27:23, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус І. О., розмір частки – 1.
В той же час, рішення №56343234 від 28.01.2021, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І. О. скасовано, про що свідчить наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 21.06.2022.
Матеріали справи також містять висновок Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції, в якому детально відображено рекомендації щодо прийняття рішення про скасування рішення №56343234 від 28.01.2021, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І. О. та анулювання останній доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до рішення Білгород-Дністровської міської ради №187-VІІ від 31.10.2016 «Про переукладання договору на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою», Білгород-Дністровська міська рада вирішила: 1) припинити договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою, укладений з Акціонерним комерційним банком «Імексбанк» 21.08.2009 року на земельну ділянку, загальною площею 0,1806 га, ідеальна доля якої складає 0, 1282 га за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування офісу у зв`язку з переходом права на будівлі та споруди та ліквідацією АТ «Імексбанк»; 2) надати дозвіл ОСОБА_1 на укладання договору на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою площею 0,1806 га, ідеальна доля якої складає 0,1282 га за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування офісу; 3) зобов`язати особу відповідно до п. 2 цього рішення укласти договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою.
Згідно договору на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою від 21.11.2016, укладеного між Білгород-Дністровською міською радою (землевласником) та ОСОБА_1 (землекористувачем), землевласник на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 11.07.2003 за №422-ХХIV «Про порядок розрахунку плати за користування земельними ділянками та їх частинами в м. Білгород-Дністровську» та рішення Білгород-Дністровської міської ради №187-VІІ від 31.10.2016 «Про переукладання договору на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою» надає, а землекористувач приймає право на тимчасове користування на земельну ділянку загальною площею 0,1806 га, ідеальна частка якої складає 0,1282 га за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування офісу.
Матеріали справи також містять рішення Білгород-Дністровської міської ради «Про надання дозволу на визначення ідеальних часток в користуванні земельними ділянками по АДРЕСА_1 » №1281-VІІ від 23.06.2020, відповідно до якого Білгород-Дністровська міська рада вирішила: 1) надати дозвіл ФОП ОСОБА_2 на визначення ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування комплексу будівель та споруд; 2) надати ОСОБА_5 на визначення ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування будівлі магазину; 3) зобов`язати осіб відповідно до п. 1 цього рішення укласти договори на право ідеальної частки в користуванні земельними ділянками. 
Згідно листа Управління містобудування та архітектури Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради за вих. №363/38 від 25.02.2021, згідно з архівними даними, реквізити адреси: АДРЕСА_1 належить до таких, що раніше не присвоювалися жодному об`єкту нерухомого майна.
З листа Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби України за вих. №9593/6/15-2-24-05-08 від 15.04.2021, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 акту приймання-передачі земельної ділянки, Головне управління ДПС В Одеській області немає законних підстав щодо призупинення нарахувань по орендній платі за землю, при цьому податковий орган посилається на існування орендних відносин, що відповідно є підставою для нарахування орендної плати. 
Частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. 
Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу щодо можливості поділити річ без втрати її цільового призначення. 
Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 Земельного кодексу України. Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. 
За правилами частини другої статті 120 ЗК України (в редакції, станом на дату набуття позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна), якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 
Частина четверта статті 120 ЗК України (в редакції, станом на дату набуття позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна), передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. 
Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені. 
Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. 
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).
Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Наведене стосується також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.
У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі №489/2029/17 (провадження №61-7504св19) зроблено висновок про те, що при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. 
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 15 травня 2017 року в справі №6-841цс16, від 01 листопада 2017 року в справі №6-2454цс16 та Верховного Суду, викладеними у постановах від 05 лютого 2020 року в справі №497/1137/17, від 03 листопада 2020 року в справі №653/1760/16.
Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно з приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено під час судового розгляду, між скаржником ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 спільної домовленості щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою не досягнуто.
Відповідно до висновку експерта №17/12 судової земельно-технічної експертизи, складеного 12.01.2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 , враховуючи розташування нежитлових будівель на земельній ділянці, встановлено, що виділити в особисте користування ОСОБА_1 , якій належить 71/100 частки комплексу будівель, земельну ділянку площею відповідно до ідеальної частки технічно неможливо. На рішення суду пропонується варіант порядку користування земельною ділянкою площею 1827 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , з визначенням ділянки в особисте користування ОСОБА_1 , необхідної для користування та обслуговування 71/100 частки комплексу будівель, що належить їй на праві власності, що за площею земельної ділянки є менше за ідеальну частку (71/100) на 322 м2. Для в`їзду, входу, проходу до своїх частин комплексу будівель та їх обслуговування в користування співвласників ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) виділити земельну ділянку загального користування І площею 320 м2 (0,0320 га). ОСОБА_1 виділити в особисте користування земельну ділянку №1 площею 895 м2 (0,0895 га), яка складається з: земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 815 м2, частки земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 80 м2, яка знаходиться в загальному користуванні ОСОБА_1 (частина І-ого поверху літ. «А») і ОСОБА_4 (частина підвалу літ. «А1») загальною площею 160 м2. Земельну ділянку, прилеглу до зовнішньої стіни будівлі літ. «Л» площею 14 м2 (довжиною 5,25 + 5,05 + 5,25 м, шириною 1,00 м) виділити ОСОБА_1 при безперешкодному доступі ОСОБА_2 до належних йому конструкцій будівлі літ. «Л» для можливості її обслуговування і ремонту.
Згідно частини першої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. (ч. ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України).
У висновку експерта №17/12 судової земельно-технічної експертизи, складеного 12.01.2021 року зазначається, що висновок підготовлено для надання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 зверталась із заявою в якій просила суд встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1806 га, шляхом виділення їй в особисте користування земельну ділянку у відповідності до ідеальної частки нерухомого майна у розмірі 71/100, загальною площею 0,0895 га за адресою: АДРЕСА_1 згідно експертного висновку від 12.01.2021 року 17/12.
Зазначені обставин свідчать про те, що ОСОБА_1 просить виділити їй у користування та обслуговування 71/100 частки комплексу будівель, що належить їй на праві власності, земельну ділянку загальною площею 0,0895 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка є менше за ідеальну частку (71/100) на 322 кв.м. 
Колегія суддів приходить до висновку, що саме запропонований позивачем ОСОБА_1 варіант порядку користування земельною ділянкою, що викладений у належному засобі доказування – висновку експерта №17/12 судової земельно-технічної експертизи, складеного 12.01.2021 року, у даній справі є справедливим, обґрунтованим та доцільним, адже в такому випадку буде дотримано відповідність часток кожного співвласника у нерухомому майні за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечено вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном, а також дотримано права та інтереси усіх співвласників майна.
Судом не встановлено обставини, які свідчили б про порушення прав відповідачів у зв`язку з визначенням такого порядку користування земельною ділянкою, і таких відповідачами не наведено.
Наведене експертне дослідження проводилося методом натурного обстеження спірної земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд та методом співставлення результатів обстеження з наданою технічною документацією та законодавчими і нормативними документами. Окрім того, експертом враховано склад об`єкта дослідження, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, їх експлікацію, державні будівельні норми тощо. Жодних доказів на спростування вказаного висновку експерта чи підстав вважати його таким, що складений з порушенням нормативних вимог, матеріали справи не містять. 
Стороною відповідача ОСОБА_2 надано до суду висновок експерта №18-1/21 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 30.11.2021 на підставі заяви адвоката Кузьменко М. Б. від 07.06.2021, згідно якого аналізуючи розташування будівель та споруд на спірній земельній ділянці, враховуючи нормативні вимоги у будівництві, встановлено, що надати варіант порядку користування земельної ділянки відповідно до варіанту виділу, при якому в користування ОСОБА_2 пропонується виділити земельну ділянку згідно частки у праві власності 12/100, площею 219,2 кв.м. - технічно неможливо. На розгляд пропонуються два технічно можливих варіанти ізольованого порядку користування земельною ділянкою для ОСОБА_2 , що знаходяться в АДРЕСА_1 , враховуючи наявну забудову спірної земельної ділянки. І-й варіант: ОСОБА_2 пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 908,5 кв.м. Опис меж земельної ділянки, яка виділяється в користування ОСОБА_2 : вздовж лівої бокової межі на відстань 10,40 + 8,38 + 5,07 + 1,64 + 3,66 + 21,33 м до задньої межі; далі направо, вздовж задньої межі на відстань 7,97 + 15,63 + 4,85 + 6,90 м до правої бокової межі; далі направо, вздовж правої бокової межі на відстань 16,80 м; далі направо, по внутрішньодомовим стінам на відстань 6,44 + 4,93 + 4,37 + 1,0 м; направо в бік лівої межі на відстань 22,45 м; вліво в бік фасадної межі на відстань 3,22 м; направо в бік лівої межі на відстань 3,75 м; вліво в бік фасадної межі на відстань 21,95 м; направо в бік лівої межі на відстань 2,25 м. ІІ-й варіант: ОСОБА_2 пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 896,4 кв.м. Опис меж земельної ділянки, яка виділяється в користування ОСОБА_2 - вздовж лівої бокової межі на відстань 3,035,07 + 1,64 + 3,66 +21,33 м до задньої межі; далі направо, вздовж задньої межі на відстань 7,97 + 15,63 + 4,85 + 6,90 м до правої бокової межі; далі направо, вздовж правої бокової межі на відстань 16,80 м; далі направо, по внутрішньодомовим стінам на відстань 6,44 + 4,93 + 4,37 + 1,0 м; направо в бік лівої межі на відстань 20,74 м; вліво в бік фасадної межі на відстань 10,43 м; направо в бік лівої межі на відстань 2,5м. Опис меж земельної ділянки, яка виділяється в загальне користування: вздовж лівої бокової межі на відстань 10,40 + 5,35 в бік задньої межі; далі направо, до кута прибудови літ. «а» на відстань 5,34 м; до кута літ. «А1» та літ. «а»; вздовж стіни літ. «А1» на відстань 11,42 м; направо в бік лівої межі на відстань 2,25 м. Враховуючи забудову, яка склалась, не вбачаються інші варіанти порядку користування земельною ділянкою.
При цьому, вказаний висновок експерта №18-1/21 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 30.11.2021 на підставі заяви адвоката Кузьменко М. Б. від 07.06.2021 підлягає відхиленню в якості належного та допустимого доказу, однак не з підстав, про які вказав суд першої інстанції – відсутність інформації про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність, адже судовий експерт ОСОБА_12 був обізнаний про кримінальну відповідальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків та завідомо неправдивий висновок експерта, про що свідчить його власноручний підпис, а з тих підстав, що вихідними даними для проведення експертного дослідження були в тому числі висновок, серія та номер б/н, виданий 18.01.2021, видавник: ТОВ «Київ Місто Буд» та технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 18.01.2021, видавник: ТОВ «Київ Місто Буд», тобто ті документи, що слугували підставою внесення запису – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56343234 від 28.01.2021, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І. О., яке, як вже зазначалось, наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 21.06.2022 було скасовано. 
Більш того, вказані у висновку експерта два варіанти порядку користування земельною ділянкою відображають лише інтереси відповідача ОСОБА_2 , який не заявляв ні позовних, ні зустрічних позовних вимог, та грубо нівелюють права та інтереси позивача у справі, розмір частки у праві спільної часткової власності якої складає 71/100 частини, в той час як розмір частки у праві спільної часткової власності ОСОБА_2 складає всього лише 12/100 частини.
Так, дійсно, як вірно визначено у рішенні суду першої інстанції, повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України, зокрема сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 2, 3 ст. 123 ЗК України).
В матеріалах справи дійсно відсутнє рішення органу місцевого самоврядування – Білгород-Дністровської міської ради щодо передачі у користування будь-якій стороні по справі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
В той же час, між сторонами існують договірні відносини, предмет яких відображено, зокрема у договорі на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою від 21.11.2016, укладеного між Білгород-Дністровською міською радою (землевласником) та ОСОБА_1 (землекористувачем), де чітко визначено, що землекористувач приймає право на тимчасове користування на земельну ділянку загальною площею 0,1806 га, ідеальна частка якої складає 0,1282 га за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, наслідком укладення вказаного договору є сплата ОСОБА_1 грошових коштів за користування земельною ділянкою з розрахунку ідеальної частки – 0,1282 га.
Такі ж договори на визначення ідеальних часток в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування комплексу будівель та споруд повинні були укладатись в тому числі і ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що зазначено у рішенні Білгород-Дністровської міської ради «Про надання дозволу на визначення ідеальних часток в користуванні земельними ділянками по АДРЕСА_1 » №1281-VІІ від 23.06.2020. 
Суд першої інстанції, взявши до уваги твердження третьої особи - Білгород-Дністровської міської ради про те, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1806 га, несформована, не має меж та конфігурації не врахував, що в договорі на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою від 21.11.2016, укладеного між Білгород-Дністровською міською радою (землевласником) та ОСОБА_1 (землекористувачем), додатком до договору вказано кадастровий план земельної ділянки.
Кадастровий план земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , містить кадастровий план ідеальної частки земельної ділянки площею 0,1282 га, конфігурацію земельної ділянки, опис меж між точками від А до Б, від Б до В, від В до Г, від Г до Д, від Д до А; координати поворотних точок та лінійних промірів меж земельної ділянки. 
Отже твердження Білгород-Дністровської міської ради про те, що спірна земельна ділянка не має меж та конфігурації спростовується матеріалами справи.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , не є об`єктом цивільних прав та встановлення порядку користування нею не є можливим.
З урахуванням наведеного, за конкретних фактичних обставин, встановлених у цій справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню шляхом скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2024 року в оскаржуваній частині позовних вимог за первісним позовом та встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1806 га відповідно до висновку експерта №17/12 від 12.01.2021 судової земельно-технічної експертизи.

Щодо суті апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині позовних вимог за первісним позовом та ухвалення нового рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2024 року в оскаржуваній частині позовних вимог за первісним позовом скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельної ділянки задовольнити частково.
Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1806 га відповідно до висновку експерта №17/12 від 12.01.2021 судової земельно-технічної експертизи. 
Виділити у користування ОСОБА_1 частку земельної ділянки, площею 0,0895 га (895 кв.м), яка складається з: земельної ділянки №1-1 площею 815 кв.м, частки земельної ділянки №1-2 площею 80 кв.м, яка знаходиться в загальному користуванні ОСОБА_1 (частина першого поверху літ. «А») і ОСОБА_4 (частина підвалу літ. «А1») загальною площею 160 кв.м. 
Межі земельної ділянки № 1-1 площею 815 кв.м проходять наступним чином (за годинниковою стрілкою): ??з боку АДРЕСА_1 довжиною 16,27 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «Б»); ?поворот направо довжиною 11,38 м (по лінії розподілу будівлі літ. «А» та будівлі літ. «Б»); ?поворот наліво довжиною 5,25 м (по лінії розподілу будівлі літ. «А» та будівлі літ. «б»); далі по лінії продовження довжиною 2,43 м (по лінії розподілу будівлі літ. «А» та будівлі літ. «б»); далі по лінії продовження довжиною 11,44 м (по лінії розподілу будівлі літ. «А» та будівлі літ. «а»); ?поворот направо довжиною 4,87 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «а»); ??поворот направо довжиною 3,95 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «а»); ??поворот наліво довжиною 1,68 м; ??нахил вправо довжиною 17,54 м; ??поворот направо довжиною 6,70 м; ??поворот направо довжиною 5,26 м; ??далі по лінії продовження довжиною 3,25 м (по зовнішній стіні будівлі літ. ??поворот наліво довжиною 3,05 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «Л»); ??поворот наліво довжиною 3,25 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «Л»); ??далі по лінії продовження довжиною 5,28 м; ??поворот направо довжиною 11,91 м; ??поворот направо довжиною 1,44 м; ??поворот направо довжиною 2,93 м (по лінії розподілу будівлі літ. «В» та будівлі літ. «Г»; ?поворот наліво довжиною 6,44 м (по лінії розподілу будівлі літ. «В»); ??поворот направо довжиною 12,82 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «В»); ??далі по лінії продовження довжиною 15,50 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «Б»).
Межі частки земельної ділянки № 1-2 площею 80 кв.м, яка знаходиться в загальному користуванні ОСОБА_1 (частина 1-ого поверху літ. «А») і ОСОБА_4 (частина підвалу літ. «А1») загальною площею 160 кв.м проходять наступним чином (за годинниковою стрілкою): ??з боку АДРЕСА_1 довжиною 14,25 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «А»); ??поворот направо довжиною 11,42 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «А»); ??поворот направо довжиною 11,44 м (по лінії розподілу будівлі літ. «А» та будівлі літ. «а»); ?далі по лінії продовження довжиною 2,43 м (по лінії розподілу будівлі літ. «А» та будівлі літ. «б»); поворот направо довжиною 11,38 м (по лінії розподілу будівлі літ. «А»)
Земельну ділянку, прилеглу до зовнішньої стіни будівлі літ. «Л» площею 14 кв.м (довжиною 5,25 + 5,05 + 5,25 м, шириною 1,00 м) виділити ОСОБА_1 при безперешкодному доступі ОСОБА_2 до належних йому конструкцій будівлі літ. «Л» для можливості її обслуговування і ремонту.
Залишити в загальному користуванні земельну ділянку площею 320 кв.м, яка проходить наступним чином (за годинниковою стрілкою): ?з боку вулиці Першотравнева довжиною 4,50 м; ??поворот направо довжиною 10,40 м; ??нахил вліво довжиною 8,38 м; ??нахил вправо довжиною 5,07 м; ??поворот направо довжиною 3,56 м (по зовнішній стіні будівлі); ??поворот наліво довжиною 5,30 м (по зовнішній стіні будівлі); ??поворот наліво довжиною 3,55 м (по зовнішній стіні будівлі); ??поворот направо довжиною 21,33 м; ??поворот направо довжиною 7,97 м; ??поворот направо довжиною 6,59 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «Є»); ??нахил вліво довжиною 6,92 м; ??далі по лінії продовження довжиною 17,54 м; ??нахил вліво довжиною 1,68 м; ??поворот направо довжиною 3,95 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «а»); ??поворот наліво довжиною 4,87 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «а»); ??поворот наліво довжиною 11,42 м (по зовнішній стіні будівлі літ. «А»).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 17 червня 2026 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М. В. Назарова

Ю.П. Лозко