ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року		Справа № 912/2958/25	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Три ведмеді" (вул. Зрошувальна, буд. 7, м. Київ, 02099)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка-Бердичів" (вул. Руслана Слободянюка, буд. 215, м. Кропивницький, 25014)
про стягнення 3 571 750,00 грн
секретар судового засідання - Коваленко Т.А.;
представники сторін 
від позивача - участі не брали;
від відповідача - Соколовська Є.В., адвокат, ордер серія ВА №1133027 від 25.11.2025,
у судовому засіданні підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Три ведмеді" (далі - ТОВ "Три ведмеді"), яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка-Бердичів" (далі - ТОВ "Ласка-Бердичів"), про стягнення 3 571 750,00 грн, з яких: 2 747 500,00 грн основного боргу та 824 250,00 грн штрафу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов дистриб`юторської угоди від 21.05.2018 № 164 в частині своєчасного повернення наданого обладнання.
Ухвалою від 25.11.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 22.12.2025.
08.12.2025 відповідач подав суду відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.
16.12.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.
19.12.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив. Крім того, відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності.
Засідання, призначене на 22.12.2025 не відбулося, у зв`язку з призначенням судді Бестаченко О.Л. на посаду судді Північного апеляційного господарського суду (Указ Президента України від 13.12.2025 №959/2025).
Враховуючи викладене, за розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду №79 від 29.12.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справу призначено судді Кабаковій В.Г.
Ухвалою від 30.12.2025 суддя Кабакова В.Г. прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання на 08.01.2026.
07.01.2026 позивач подав суду заяву про зміну підстав позову.
Ухвалою від 08.01.2026 судом прийнято до розгляду заяву позивача від 07.01.2026 про зміну підстав позову. Задоволено клопотання відповідача від 08.12.2025 про витребування доказів. Витребувано у ТОВ "Три ведмеді" належним чином завірені копії документів. Долучено до справи докази, подані позивачем разом із відповіддю на відзив. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку, викладеного в запереченні на відповідь на відзив. Продовжено строк для подання відповідачем доказів, доданих до заперечення від 19.12.2025 на відповідь на відзив. Долучено до справи відповідні докази. Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02.02.2026.
27.01.2026 позивач подав суду клопотання про долучення доказів, в якому, зокрема, виклав пояснення щодо вартості неповернутого майна.
27.01.2026 відповідач подав клопотання про витребування доказів.
30.01.2026 відповідач подав заяву, до якої додано контррозрахунок суми заборгованості (заставної вартості) за 255 одиниць неповернутого обладнання.
02.02.2026 суд продовжив підготовче засідання, в якому представник відповідача підтримав подане клопотання про витребування доказів.
Протокольною ухвалою від 02.02.2026 суд задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 19.02.2026.
Ухвалою від 03.02.2026 судом задоволено клопотання відповідача від 27.01.2026 про витребування доказів. Витребувано у ТОВ "Три ведмеді" належним чином завірені копії документів. Продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 19.02.2026.
13.02.2026 позивач подав суду клопотання від 12.02.2026 про долучення доказів.
Ухвалою від 19.02.2026 судом витребувано у позивача пояснення щодо не співпадіння в Актах приймання-передачі обладнання номерів устаткувань з тими, що є предметом спору. Встановлено відповідачу строк для надання письмово викладеної позиції щодо наданих позивачем доказів, з доказами їх направлення позивачу. Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27.02.2026.
Ухвалою від 27.02.2026 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26.03.2026.
Судове засідання 26.03.2026 не відбулось з причин тимчасової непрацездатності судді Кабакової В.Г.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кабакової В.Г., за розпорядженням керівника апарату господарського суду №31 від 07.04.2026 здійснено повторний автоматизований розподіл, за результатами якого справу призначено судді Глушкову М.С.
Ухвалою від 08.04.2026 суддя Глушков М.С. прийняв справу до свого провадження та призначив судове засідання на 28.04.2026.
Протокольною ухвалою від 28.04.2026 оголошено перерву у судовому засіданні до 20.05.2026.
У судовому засіданні 20.05.2026 представник позивача участі не брав. Сторони, про дату, час і місце проведення засідання належно повідомлені.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.
Ухвали суду у справі надіслано до електронних кабінетів сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
У судовому засіданні 20.05.2026 досліджено докази у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.
21.05.2018 між ТОВ "Три ведмеді" (Продавець) та ТОВ "Ласка-Бердичів" (Дистриб`ютор) укладено Дистриб`юторську угоду № 164 ( далі - Угода № 164, а.с. 6-8, т. 1).
Відповідно до п. 2.1. Угоди № 164 Продавець зобов`язується передати Дистриб`ютору у власність товар, а Дистриб`ютор зобов`язується приймати товарі здійснювати його оплату в порядку, передбаченому цією угодою.
Згідно з п. 2.2. Угоди № 164 Продавець надає Дистриб`ютору статус офіційного дистриб`ютора на наступних територіях: Житомирська область.
У п. 7.1. Угоди № 164 сторони погодили, що з метою більш ефективного здійснення продажів товару Дистриб`ютором на території і відповідно до маркетингової політики Продавця, Продавець має право надати в користування Дистриб`ютору на підставі акту-прийому передачі Торговельне Обладнання (далі Обладнання). Акт прийому-передачі Обладнання підписується уповноваженими представниками сторін цього Договору. Дистриб`ютор зобов`язаний здійснювати управління цим Обладнанням відповідно до умов викладених в Додатку №2 "Торговельне Обладнання" до цієї угоди.
За п.7.2. Угоди № 164 Обладнання надається (передається) Дистриб`ютору в користування безкоштовно. Для взаємовідносин сторін щодо Обладнання, що не врегульовані цією Угодою та додатків до нього, застосовуються положення розділу 58 і глави 60 Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 10.1. Угоди № 164, ця Угода набирає чинності з дня її підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018 року. Підписання сторонами додатку №1 є юридичним фактом, що свідчить про автоматичну пролонгацію цієї угоди на наступний рік і не потребує підписання сторонами додаткової угоди.
Угоду № 164 підписано сторонами та скріплено печатками.
21.05.2018 сторони підписали Додаток № 2 "Торгове обладнання" до Угоди № 164 (а.с. 34 т. 1), де погодили, що:
1) З метою більш ефективного здійснення продажів Товару Дистриб`ютором на Території, і відповідно до маркетингової політики Продавця, Продавець може надавати Дистриб`ютору Торговельне обладнання (далі-Обладнання), погодивши заздалегідь з Дистриб`ютором його кількість і види,
2) Сторони домовилися, що оприлюднена (заставна) вартість нового (під новим Обладнанням Сторони розуміють - торгове обладнання протягом одного року з дати його придбання Продавцем) Обладнання становить згідно переліку,
3) Сторони домовилися, що оприлюднена (заставна) вартість бувшого у використанні більше одного року Обладнання, переданого Дистриб`ютору, згідно з актами приймання-передачі, розраховується виходячи з балансової (залишкової) вартості цього Обладнання, згідно з даними обліку Продавця, але не нижче 50 (п`ятдесят) % від вартості нового обладнання,
4) Факт передачі Обладнання від Продавця до Дистриб`ютора підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками обох сторін. Право власності на Обладнання належить Продавцю і не переходить до Дистриб`ютора. В акті прийому-передачі Обладнання вказується: найменування торгового обладнання (марка), інвентарний, заводський номери, кількість обладнання, комплектність і технічні характеристики (стан на момент передачі Дистриб`ютору) Обладнання, адреса передачі Обладнання,
5) Доставка Обладнання до складу Дистриб`ютора здійснюється силами і за рахунок Продавця. У разі припинення (розірвання) Дистриб`юторської угоди, повернення обладнання здійснюється за рахунок Дистриб`ютора,
12) Дистриб`ютор зобов`язаний своїми силами і за свій рахунок здійснити повернення Обладнання повністю (включаючи термін повернення від Клієнта) протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дати закінчення терміну дії та/або розірвання Дистриб`юторської угоди,
13) У разі, якщо Дистриб`ютор не здійснює повернення Обладнання в зазначений в п.12 термін, Дистриб`ютор зобов`язаний сплатити Продавцю штраф в розмірі 30% від оголошеної (заставної) вартості не переданого Продавцю вчасно Обладнання. Штрафні санкції не звільняють Дистриб`ютора від виконання обов`язку повернути Обладнання або відшкодувати його вартість,
14) У разі затримки здійснення повернення Обладнання у встановлені терміни Продавцю, Дистриб`ютор, несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.
15) У разі неповернення Обладнання протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати закінчення терміну дії та/або розірвання Дистриб`юторської угоди, а також втрати, випадкової загибелі, або пошкодження Обладнання, Дистриб`ютор зобов`язаний відшкодувати Продавцю оголошену (заставну) вартість Обладнання, зазначену в п.2, п.З цього Додатка, а також всі витрати понесені Продавцем в зв`язку з цим, протягом 5 банківських днів з моменту отримання вимоги від Продавця.
01.01.2019 сторони підписали Додаток № 1 "Умови співпраці" до Угоди № 164 (а.с. 9-10 т. 1).
На підставі п. 10.1 Угоди, її дія була автоматично пролонгована та остаточно припинилася 31.12.2019.
Протягом дії Угоди, на підставі відповідних актів прийому-передачі, позивач передав, а відповідач прийняв у користування холодильне/торговельне Обладнання.
Позивач зазначає, що станом на 30.01.2020 відповідач свої зобов`язання не виконав, Обладнання позивачу не повернув. Загальна кількість неповернутого Обладнання складає 255 одиниць. Загальна заставна вартість 255 одиниць неповернутого Обладнання, згідно з розрахунком, наданим відповідачу у Претензії вих. № 97 від 03.11.2025, становить 2747500,00 грн. Також позивач нарахував в порядку п. 13 Додатку № 2 штраф в розмірі 824250,00 грн.
У заяві від 07.01.2026 про зміну підстав позову позивач також зазначив, що між сторонами 20.07.2015 укладено Дистриб`юторську угоду №266.
Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом.
Відповідач заперечуючи позовні вимоги зазначає таке.
Долучені до позову акти складені на виконання Договору поставки продукції (з наданням обладнання в оренду) №266 від 20.07.2015. В матеріалах справи наявні лише 2 акти: №00000001951 від 23 листопада 2018 року та №00000000276 від 14 березня 2019 року, які складені на виконання Договору поставки продукції (з наданням обладнання в оренду) №164 від 21.05.2018. З аналогічним номером та такою ж датою між Сторонами підписано саме Угоду №164, яка є підставою для пред`явлення позовних вимог Позивачем. Будь-яких інших договорів, в тому числі і договору поставки продукції (з наданням обладнання в оренду) №164 від 21.05.2018 до матеріалів справи не долучено і між Сторонами не укладалося. До позовної заяви позивачем долучено копії актів з переліком обладнання у кількості 952 одиниці. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач досі не повернув йому 255 одиниць обладнання. При цьому до матеріалів справи позивачем не надано докази повернення відповідачем інших 697 одиниць обладнання, переліки яких містяться у актах приймання-передачі.
Також, відповідач зазначає, що актами приймання-передачі, копії яких додані до позовної заяви, не підтверджено дату виготовлення обладнання на момент передачі обладнання відповідачу. Дата виготовлення обладнання зазначена позивачем у Додатку №5 до позовної заяви. Із 4 штук обладнання, яке передано на підставі Договору поставки продукції (з наданням обладнання в оренду) №164 від 21.05.2018 (рядки 214, 232, 238, 253 Додатку №5) 3 штуки обладнання виготовлені в день передачі обладнання по акту приймання-передачі і 1 одиниця обладнання виготовлена 30.04.2009, проте до цієї одиниці обладнання позивачем застосована повна заставна вартість без врахування розділу 3 Додатку №2 до Угоди №164 від 21.05.2018 щодо вартості обладнання, яке перебувало у використанні. Дата виготовлення інших 3-х одиниць обладнання день в день з датою передачі по акту приймання-передачі, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджена, а отже у позивача відсутні достатні правові підстави для застосування до такого обладнання повної заставної вартості, передбаченої розділом 2 Додатку №2 до Угоди №164 від 21.05.2018. Аналогічно і по іншому обладнанню, яке перелічено в Додатку 5.
Поряд з цим, відповідач зазначає про повідомлення щодо зміни з 15.06.2020 дистриб`ютора продукції позивача та посилається, що на підтвердження відсутності будь-яких майнових чи немайнових претензій до відповідача, 14.07.2020 позивач направив відповідачу лист про те, що відповідач розрахувався в повному обсязі за товар, поставлений позивачем в будь-який період часу на підставі договорів дистрибуції, та/або поставки, та/або купівлі-продажу, та/або будь-яких інших договорів (угод), які передбачали постачання товари і які були підписані в будь-який період протягом часу здійснення господарської діяльності між сторонами. 
У відповіді на відзив позивач зазначив, що Угода № 266 та Угода № 164 укладені між тими самими сторонами, стосуються одного й того ж предмета (дистрибуція продукції ТМ "Три Ведмеді") і передбачають ідентичні умови щодо надання обладнання (порівняння текстів угод це підтверджує). Угода № 266: діяла з 20.07.2015, Угода № 164 укладена 21.05.2018, відповідач отримав обладнання за Актами у 2016-2017 роках (під час дії Угоди № 266). Після укладення Угоди № 164 Відповідач не повернув це обладнання Позивачу, а продовжив ним користуватися для виконання зобов`язань вже за новою Угодою № 164. Позивач зазначає, що фактично, сторони своїми конклюдентними діями пролонгували користування цим майном на умовах нової Угоди. Разом з відповіддю на відзив подано до суду копію Дистриб`юторської угоди № 266 від 20.07.2015. За твердженням позивача, зміст цієї угоди підтверджує ідентичність зобов`язань відповідача. Відсутність дати виготовлення в окремих актах чи додатках не спростовує факту передачі майна з індивідуальними ознаками (інвентарними/заводськими номерами), які чітко зазначені в Актах і дозволяють ідентифікувати кожну одиницю.
Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За п. 7.2. Угоди № 164 сторони погодили, що взаємовідносин сторін щодо Обладнання, що не врегульовані цією Угодою та додатків до нього, застосовуються положення глави 60 ЦК України.
Згідно зі ст. 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 833 ЦК України передбачено, що користувач зобов`язаний: 1) користуватися річчю за її призначенням або відповідно до мети, визначеної у договорі; 2) користуватися річчю особисто, якщо інше не встановлено договором; 3) повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання.
Згідно з ч. 2 ст. 834 ЦК України позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі у разі, якщо: 1) у зв`язку з непередбаченими обставинами річ стала потрібною йому самому; 2) користування річчю не відповідає її призначенню та умовам договору; 3) річ самочинно передана у користування іншій особі; 4) в результаті недбалого поводження з річчю вона може бути знищена або пошкоджена.
Відповідно до ст. 836 ЦК України якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків.
Як вбачається з позовної заяви, основною вимогою позивача до відповідача є відшкодування збитків (заставної вартості) завданих неповерненням відповідачем обладнання.
Приписами ст. 16 цього ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).
Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або інтереси якого порушено. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б в разі належного виконання зобов`язань або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, у відповідності до ч. 1 ст. 225 ГК України, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала битків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
При цьому, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: порушення зобов`язання; збитки; причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками; вина.
Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Сторони є суб`єктами господарювання, які діють на власний ризик і мають свободу договору (ст. 627 ЦК).
Позивач наголошує на пріоритеті заставної вартості обладнання, погодженої сторонами у Додатку № 2 до Дистриб`юторської угоди № 164 від 21.05.2018. 
При цьому, відповідно умов Додатку № 2 до Дистриб`юторської угоди № 164 від 21.05.2018 сторони домовилися, щодо оприлюдненої (заставної) вартості нового (під новим Обладнанням Сторони розуміють - торгове обладнання протягом одного року з дати його придбання Продавцем).
Також, відповідно до п. 3 додатку сторони домовилися, що оприлюднена (заставна) вартість бувшого у використанні більше одного року Обладнання, переданого Дистриб`ютору, згідно з актами приймання-передачі, розраховується виходячи з балансової (залишкової) вартості цього Обладнання, згідно з даними обліку Продавця, але не нижче 50 (п`ятдесят) % від вартості нового обладнання.
Ухвалою від 08.01.2026 у справі суд витребовував: акти повернення обладнання у кількості 697 одиниць, які ТОВ "Ласка-Бердичів" повернуло ТОВ "Три ведмеді" в межах угоди №164 від 21.05.2018; документи, які підтверджують дату виготовлення обладнання, яке перелічено в додатку 5 до позовної заяви; докази балансової (залишкової) вартості бувшого у використанні обладнання згідно з даними ТОВ "Три ведмеді", перелік якого зазначений в додатку 5 до позовної заяви.
Позивачем не надано витребувані судом докази балансової (залишкової) вартості бувшого у використанні обладнання, перелік якого зазначений в додатку 5 до позовної заяви з посиланням на недоцільність подання таких доказів. Зазначивши, що в його розпорядженні наявні 14 Актів повернення обладнання, що фіксують факт повернення відповідачем 267 одиниць обладнання (т. 1 а.с. 161-171). Щодо решти обладнання з числа 697 одиниць, про які йдеться в клопотанні відповідача та ухвалі суду, зазначено, що у позивача відсутні підписані акти повернення на цю різницю (430 одиниць).
Як вбачається з позовної заяви позивачем було передано відповідачу 952 одиниці обладнання, з яких 255 одиниць відповідач не повернув, отже 697 одиниць обладнання позивач вважає повернутими. При цьому відсутні документи на повернення 430 одиниць обладнання. Отже, не відомо яким чином при відсутності документів на повернення 685 одиниць обладнання (430 + 255 = 685) позивач рахує не повернутим 255 одиниць обладнання з конкретними технічними характеристиками. З документів доданих позивачем не вбачається порядок вирахування конкретних 255 одиниць обладнання з 685 одиниць, документи про повернення яких відсутні.
На виконання вимог ухвали суду від 08.01.2026 у справі ТОВ "Три ведмеді" надано документи, які підтверджують дату виготовлення обладнання (т. 1 а.с. 172-245). Необхідність витребування дати виготовлення обладнання пов`язана з можливістю віднесення обладнання до нового або бувшого у вжитку. Як вбачається з тексту додатків 2 "Торгове обладнання" до Угоди №266 та Угоди №164, новим обладнанням вважається обладнання протягом року з дати його придбання позивачем. Заставна вартість бувшого у вжитку та нового обладнання відрізняється, що передбачено додатками 2 "Торгове обладнання" до Угоди №266 та Угоди №164.
Як вбачається із Додатку 5 до позовної заяви 32 одиниці обладнання є новими в розумінні додатків 2 до Угоди №266 та Угоди №164, адже передані відповідачу протягом року з дати його придбання позивачем. Всі інші 223 одиниці обладнання є бувшими у вжитку, адже передані відповідачу після одного року з дати його придбання позивачем. Встановлено відсутність документів, які підтверджують придбання наступних позицій зазначених в Додатку 5: п. 5 - Климасан D 400 AC "П" 06.04.07 – дата 16.05.2016; п. 77 - Ларь морозильный UGUR UDD 400 SCEB – дата 07.10.2015; п. 78 - Ларь морозильный UGUR UDD 400 SCEB – дата 16.03.2017; п. 231 - Морозильна вітрина ЮКА M400S із світлодіодною підсвіткою – дата 08.02.2017; п. 233 - Морозильна вітрина ЮКА M400SL із світлодіодною підсвіткою – дата 16.06.2015; п. 239 - Морозильна вітрина ЮКА M800S із світлодіодною підсвіткою – дата 27.05.2015.
Таким чином, не надано підтвердження дати придбання 6 одиниць обладнання, а позивачем не доведено того, що ці одиниці обладнання є новими і до цих одиниць повинна бути застосована заставна вартість саме як до нового обладнання, згідно з додатком 2 до Угоди №266.
Докази балансової (залишкової) вартості бувшого у використанні обладнання витребовувалися саме з метою правильного розрахунку заставної вартості неповернутого обладнання.
При цьому, судом встановлено, що відповідно до п. 5 додатку № 2 до Дистриб`юторської угоди №266 від 20.07.2015 (т. 1 а.с. 142-148) доставка і повернення обладнання до складу дистриб`ютора здійснюється силами і за рахунок продавця.
Суд наголошує на тому, що матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від повернення позивачу переданого ним обладнання та доказів того, що позивач вжив будь-яких заходів для повернення обладнання своїми силами і за свій рахунок.
За відсутності доказів відмови відповідача здійснити повернення обладнання, позивач безпідставно вважає, що відповідачем порушено зобов`язання в частині повернення обладнання позивачу, в зв`язку з чим останнє втратило для нього інтерес, та необґрунтовано вважає підставою для стягнення з відповідача заставної вартості обладнання.
Поряд з вищезазначеним матеріали справи, містять лист ТОВ "Три ведмеді" (т.1 а.с. 106) № 159 від 15.06.2020, який позивач направив у всі торгові точки, де було розміщено обладнання, офіційне повідомлення про те, що з 15.06.2020 ексклюзивним дистриб`ютором продукції виробництва позивача на території міста Житомир та Житомирської області є ФОП Лисюк Олена Григорівна. Цим же повідомленням позивач повідомив торгівельні точки, що співпраця з відповідачем як дистриб`ютором продукції виробництва Позивача припинена, виключно представники ФОП Лисюк О.Г. уповноважені вирішувати у торгівельних точках всі питання щодо розміщення торгівельного холодильного обладнання, в тому числі постановка, переміщення, забір ларів, умови розміщення тощо (лист підписаний комерційним директором Люткевич Ю.М. та скріплено печаткою). Доказів відсутності повноважень на підписання зазначеного листа матеріали справи не містять.
Отже, представники відповідача були позбавлені повноважень щодо вирішення будь-яких питань щодо брендованого торгівельного холодильного обладнання позивача. Все торгівельне обладнання для розміщення продукції належить позивачу на праві власності та не могло бути передане неуповноваженим представникам.
В свою чергу відповідач звертався до позивача щодо описаної вище ситуації, на що було повідомлено, що обладнання залишається у торгівельних точках під дистриб`юторським супроводом ФОП Лисюк О.Г. На підтвердження відсутності будь-яких майнових чи немайнових претензій до відповідача, 14.07.2020 ТОВ "Три ведмеді" направило відповідачу лист про те, що відповідач розрахувався в повному обсязі за товар, поставлений позивачем в будь-який період часу на підставі договорів дистрибуції, та/або поставки, та/або купівлі-продажу, та/або будь-яких інших договорів (угод), які передбачали постачання товари і які були підписані в будь-який період протягом часу здійснення господарської діяльності між сторонами. Позивач у цьому листі підтвердив, що заборгованість відповідача перед Позивачем за поставлений будь-коли товар відсутня. Жодних претензій майнового чи немайнового характеру щодо повного розрахунку за поставлений товар позивач не має до відповідача та не буде мати в майбутньому (т. 1 а.с. 104).
Зважаючи на викладені вище обставини відповідач не має будь-яких майнових та немайнових зобов`язань перед позивачем.
Щодо альтернативних підстав позову суд зазначає таке.
Норми ст. 836 Глави 60 ЦК України передбачають правові наслідки неповернення речі після закінчення строку користування нею, а саме: якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків.
Нормами ст. 827 Глави 60 ЦК України встановлено, що до договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.
Положеннями ст. 764 Глави 58 ЦК України передбачено правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, а саме якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
У своїй позовній заяві позивач посилається на норми ст. 1212 ЦК України щодо законодавчо визначеного альтернативного права на стягнення вартості обладнання як безпідставно збереженого майна.
Нормами ст. 1213 ЦК України передбачено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Позивачем не додано до позовної заяви розрахунок вартості обладнання на момент подачі позовної заяви, не виконано вимоги ухвали суду щодо надання доказів балансової (залишкової) вартості бувшого у використанні обладнання, перелік якого зазначений в додатку 5 до позовної заяви, а отже застосування ст. 1212 ЦК України можливе лише з відповідними правовими наслідками, які визначені ст. 1213 ЦК України та не дотримані позивачем.
Окрім цього, ухвалою від 19.02.2026 судом витребувано у позивача пояснення щодо не співпадіння в Актах приймання-передачі обладнання номерів устаткувань з тими, що є предметом спору, які суду не надано.
На підставі вищенаведеного в сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на позивача.
Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Копії рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів.

Повний текст рішення складено 08.06.2026.

Суддя М.С. Глушков