Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 р. справа № 520/5652/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд: 
1. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року та за листопад 2024 року;
2. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн., в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року; та за листопад 2024 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у порушення норм чинного законодавства, відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено додаткову винагороду в розмірі збільшеної до 100000 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року, з розрахунку на місяць пропорційно часу безперервного перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року та за листопад 2024 року. Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 18.03.2026 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що додаткова грошова винагорода у збільшеному до 100 000 гривень розмірі в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в закладах охорони здоров`я, позивачеві не нараховувалася та не виплачувалася по причині відсутності рапорту від командира підрозділу відсутності підтверджуючих документів щодо проходження лікування у зв`язку з поранення пов`язаним із захистом Батьківщини, які не було подано своєчасно, тому вказані позовні вимоги, на думку відповідача, є безпідставними.
У відповіді на відзив позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 окремий стрілецький батальйон), яка розформована 30.11.2024 року, особовий склад передано до військової частини НОМЕР_1 .
Військова частина НОМЕР_5 перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 з вересня 2023 року. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №340 від 01.12.2024 року позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
02.08.2024 року позивач, в ході виконання бойового завдання, отримав вогнепальне поранення внаслідок мінометного обстрілу та ствольної артилерії з боку військ російської федерації в районі н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області, що підтверджується довідкою про обставини справи №15/124м від 04.08.2024.
Згідно довідки про обставини травми №15/124м від 04.08.2024: поранення отримано при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України та яке пов`язано з безпосередньою участю у бойових діях під час захисту Батьківщини. Поранення не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
Відповідно до форми 100 від 03.08.2024 року ОСОБА_1 доставлено на лікування до КНП "Міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради, де позивач перебував на лікуванні з 03.08.2024 року по 04.08.2024 року, що підтверджується Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1336 від 04.08.2024 року.
З 05.08.2024 року по 23.09.2024 року позивач перебував на лікуванні у КНП Центральній Міській лікарні Рівненської міської ради (КНП "ЦМЛ" РМР), що підтверджується Епікризом виписним №1640 від 29.09.2024 року.
23.09.2024 року позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією КНП Центральна клінічна лікарня Рівненської міської ради, рішенням якої позивача направлено на подальшу реабілітацію у реабілітаційному відділенні КНП "ЦМЛ" РМР.
Відповідно до Епікризу №19811 реабілітаційного відділення КНП "ЦМЛ" РМР, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 23.09.2024 року по 07.10.2024 року.
Військово-лікарською комісією КНП "ЦМЛ" РМР 07.10.2024 року встановлено, що позивач потребує подальшого лікування у відділенні травматологи КНП "ЦМЛ" РМР.
Епікризом виписним №20812 підтверджується перебування позивача на лікуванні у травматологічному відділенні КНП "ЦМЛ" РМР в період з 07.10.2024 року по 18.10.2024.
18.10.2024 комісією КНП "ЦМЛ" РМР продовжено реабілітацію позивача у КНП "ЦМЛ" РМР.
Відповідно до Епікризу №21807 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у реабілітаційному відділенні КНП "ЦМЛ" РМР в період з 18.10.2024 року по 04.11.2024 року.
Відповідно до виписного епікризу №3673/230 від 04.11.2024 року позивач знаходився на реабілітаційному лікуванні у відділенні для надання реабілітаційної допомоги дорослим та дітям КП "КОБЛ імені Михайла Вервеги" РОР з 05.11.2024 року по 04.12.2024 року.
Довідкою №3570 від 04.12.2024 року підтверджено перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 05.08.2024 року по 04.12.2024 року.
Згідно довідок ВЛК №3146 від 23.09.2024, №3236 від 07.10.2024, №3296 від 18.10.2024, №3436 від 04.11.2024, №16730 від 04.12.2024 поранення класифікується як тяжке. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Як стверджує позивач, за вказаний період лікування позивач отримував додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікування. Окрім, листопада 2024 року.
В подальшому, військово-лікарською комісією Додатковою позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_6 №2025-1016-1227-5959-3 від 16.10.2025 встановлено наступний діагноз наявний у позивача: "Т06.8 віддалені наслідки ВТ (02.08.2024 р.) вогнепального осколкового сліпого поранення лівого стегна з вогнепальним переломом лівого стегна, ліковано, етапними обробками та (18.09.2025 р.) фіксацією МОС, у вигляді неконсолідованого перелому, з наявністю металоконструкції та інфікованої в`ялогранулюючої рани із посттравматичною норицею лівого стегна, з тимчасовим порушенням функції". Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких. На підставі 81 графи П Розкладу хвороб, встановлено, що ОСОБА_1 потребує лікування у травматологічному відділенні ВМКЦ СхР на строк не менше 14 днів календарних днів.
Направленням №1204 від 18.10.2025 року командира військової частини НОМЕР_1 позивача направлено на стаціонарне лікування до ВМКЦ СхР.
У періоді з 21.10.2025 року по 26.10.2025 року позивач перебував на лікуванні у Військово- медичному клінічному центрі Східного регіону, що підтверджується Випискою із карти медичного хворого №7859 від 26.10.2025 року.
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4138 позивач проходив лікування в госпіталі військової частини НОМЕР_7 в період з 27.10.2025 року по 06.11.2025 року з діагнозом: Т84.6 - Інфекція та запальна реакція пов`язані з внутрішнім фіксуючим приладом. МВТ 02.08.2024 року ВОСП н/3 лівого стегна з вогнепальним переломом н/3 лівої стегнової кістки, лікований оперативно 18.09.2024 року.
Згідно довідки дослідження на рентгенівській дистанційно керованій Ваkarra 90/20 від 21.10.2025 року позивач проходив обстеження лівого стегна.
Відповідно Виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №3132 об`єднаного загальнохірургічного відділення з палати інтенсивної терапії комунального підприємства "Клеванська обласна багатопрофільна лікарня імені Михайла Вервеги" РОР, позивач продовжив лікування з 07.11.2025 року по 08.12.2025 року, відповідно до направлення Госпітальної ВЛК хірургічного профілю "Військова частина НОМЕР_7 " від 06.11.2025 року.
Як стверджує позивач, йому не нараховано та не виплачено додаткову винагороду за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року, після отримання тяжкого поранення, із розрахунку 100 000 грн. на місяць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Довідкою про грошове забезпечення позивача №4784/337/1421 від 01.04.2026 року підтверджено, що позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікування, за листопад 2024 та за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року не нараховано та не виплачено.
Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Стосовно додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць за період стаціонарного лікування з 05.12.2022 по 29.05.2023, суд зазначає наступне.
Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі – Порядок № 260), за змістом пункту 2 розділу І якого (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).
У пункті 8 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види – в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види – в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався відповідними Указами Президента України та діє по теперішній час.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168.
У пункті 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, за нормами Постанови № 168 право на виплату збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування військовослужбовець має якщо дотримано двох умов, а саме: отримане поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця пов`язане із захистом Батьківщини; таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
У спірних правовідносинах, довідкою про обставини травми №15/124м від 04.08.2024 поранення отримано позивачем при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України та яке пов`язано з безпосередньою участю у бойових діях під час захисту Батьківщини. 
Згідно довідок ВЛК №3146 від 23.09.2024, №3236 від 07.10.2024, №3296 від 18.10.2024, №3436 від 04.11.2024, №16730 від 04.12.2024 поранення класифікується як тяжке. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №2025-1016-1227-5959-3 від 16.10.2025 року встановлено діагноз позивача. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких. 
Як встановлено судом, у листопаді 2024 року та за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року позивач перебував на стаціонарному та реабілітаційному лікуванні у реабілітаційному відділенні КНП "ЦМЛ" РМР з 18.10.2024 по 04.11.2024 та у відділенні для надання реабілітаційної допомоги дорослим та дітям КП "КОБЛ імені Михайла Вервеги" РОР з 05.11.2024 по 04.12.2024; у Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону на підставі направлення №1204 від 18.10.2025 року з 21.10.2025 по 26.10.2025; в госпіталі військової частини НОМЕР_7 з 27.10.2025 по 06.11.2025; у Комунальному підприємстві "Клеванська обласна багатопрофільна лікарня імені Михайла Вервеги" РОР, відповідно до направлення Госпітальної ВЛК хірургічного профілю "Військова частина НОМЕР_7 " від 06.11.2025 року, з 07.11.2025 по 08.12.2025.
Обставини отримання позивачем поранення та проходження ним вищевказаного лікування відповідачем не заперечуються. 
У відзиві на позов відповідачем зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_3 документальні архіви до Військової частини НОМЕР_1 не передавалися, інформація про передачу закладами охорони здоров`я документації пов`язаної з проходженням лікування позивачем на адресу Військової частини НОМЕР_3 не надходило.
З цього приводу суд зазначає, що неналежна організація роботи суб`єктів владних повноважень не може бути кваліфіковано судом у якості розумної причини для позбавлення військовослужбовця права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, позаяк протилежне явно та очевидно є проявом надмірного формалізму.
До того ж, вказаними вище медичними документами підтверджено наявність у позивача відповідних лікарських документів, які підтверджують проходження позивачем у спірному періоді лікування після отримання тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойових завдань під час несення військової служби по захисту Батьківщини.
Отже, у зв`язку із проходженням позивачем лікування після отримання тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойових завдань під час несення військової служби по захисту Батьківщини, суд виснував, що відповідач за листопад 2024 року та за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року протиправно не виплатив додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач, відмовляючи у виплаті додаткової винагороди, діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства до суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року та за листопад 2024 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн., в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року та за листопад 2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 241-247, 250, 255, 257-262, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року та за листопад 2024 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн., в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2025 року по 08.12.2025 року та за листопад 2024 року.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 20.05.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко