Справа № 304/528/24 Провадження № 2-а/304/1/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  	29 травня 2026 року 	м. Перечин	

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І., 
за участі секретаря судового засідання – Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/528/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови та Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1464870 від 18 лютого 2024 року, 

У С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що він є ветераном війни – учасником бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 29 вересня 2023 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , та на даний час перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. З відпускного квитка, підписаного командиром військової частини НОМЕР_3 за № 69 від 13 лютого 2024 року, вбачається, що він, старший солдат ОСОБА_1 , звільнений у основну щорічну відпустку до м. Селідово терміном на 15 (п`ятнадцять) діб з 13 по 29 лютого 2024 року, та після закінчення строку відпустки зобов`язаний прибути до місця служби у військову частину НОМЕР_3 29 лютого 2024 року. 18 лютого 2024 року поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції Зубик Маргаритою Володимирівною відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1464870 від 18 лютого 2024 року, згідно якої його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень. Із вказаної постанови вбачається, що 18 лютого 2024 року о 08.51 год на автодорозі М 3О Стрий-Ізварине 288 км с. Пирогівці ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом VD452305 зі швидкістю руху 104 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 54 км/год; швидкість руху вимірювалась приладом ТruCam 008385, ПВР4750381, чим порушив п. 12.4 ПДР – Порушення швидкості руху в населених пунктах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. З даною постановою він категорично не згідний, вважає її незаконною та такою, що не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства з огляду на таке. Так, 18 лютого 2024 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , їхав у відпустку за місцем свого фактичного проживання, а саме у АДРЕСА_1 , де на даний час через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну проживає він та його родина. Неподалік с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області його було зупинено працівниками поліції, які повідомили, що ним перевищено дозволену швидкість руху у населеному пункті. Зазначає, що на вказаній ділянці дороги були відсутні таблички населеного пункту, тобто дорожні знаки із назвою населеного пункту, що встановлюють на в`їзді до чи на виїзді з нього. Знаки, що позначають межу населених пунктів, належать до інформаційно-вказівних знаків та слугують орієнтиром для учасників дорожнього руху. Тобто у зв`язку з відсутністю таких інформаційно-вказівних знаків він не міг знати про рух через населений пункт та вважав, що як і раніше рухається по автомагістралі, де дозволено швидкість 130 км/год. До того ж, швидкість він не перевищував та рухався у дозволених межах. Звертає увагу на те, що швидкість руху його транспортного засобу вимірювалась поліцейським приладом «ТruCam 008385, ПВР4750381» з рук. При цьому вважає, що ручний контроль швидкості може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку. Це ставить під сумнів точність вимірювання показника швидкості руху автомобіля. Прилади вимірювання швидкості повинні бути розміщені тільки стаціонарно вбудованим способом. При цьому ручне вимірювання швидкості прямо суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Водночас законодавчо не визначено іншого способу закріплення лазерних вимірювачів TruCam, аніж розміщення виключно на стаціонарних нерухомих об`єктах (подібна правова позиція висловлена у рішенні від 27 липня 2021 року по справі №554 /1946/21 та постанові від 04 липня 2023 року у справі № 638/4844/22). Крім цього вважає, що поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно мене, з огляду на те, що поліцейським під час розгляду справи на місці зупинки права та обов`язки йому було оголошено, а не роз`яснено. На вимогу саме роз`яснити йому як особі, яка бере участь у справі, права та обов`язки працівник поліції відмовився. Оскільки на момент зупинки він повертався додому, тому заявив клопотання про перенесення розгляду справи за місцем мого проживання, щоб через незгоду з правопорушенням, яке ставиться йому у провину, міг скористатися правовою допомогою. Проте у задоволенні такого клопотання йому було відмовлено, посилаючись на те, що законом передбачено розгляд справи на місці вчинення правопорушення або у приміщенні управління поліції. Проте такі твердження поліцейського не відповідають вимогам закону. Одночасно у порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) та технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Вважає, що поліцейським Зубик М.В. не надано жодних належних та допустимих доказів порушення мною вимог даних норм закону. Також звертає увагу на те, що при винесенні постанови суб`єктом владних повноважень вчинено низку порушень вимог ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. У постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальності, чим заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо. За таких обставин просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1464870 від 18 лютого 2024 року, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції Зубик Маргаритою Володимирівною про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою судді Перечинського районного суду від 01 березня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.
Двадцять сьомого червня 2024 року до суду надійшов відзив представника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Линюка В. на позовну заяву, у якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Покликається на те, що вимоги позивача є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, 18 лютого 2024 року під час несення служби на автодорозі М-30 «Стрий-Ізварине 288 км, в населеному пункті с. Пирогівці, близько 18.51 год, екіпаж патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20 (скорочено ТС, серійний номер 008385, ПВР475038) виявив порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу VD452305, який рухався зі швидкістю 104 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год в населеному пункті, при цьому перевищуючи встановлене обмеження швидкості руху на 54 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Поліцейський подав сигнал про зупинку водію вказаного транспортного засобу, а після зупинки підійшов до водія та пояснив суть скоєного правопорушення. Далі інспектор ознайомила водія із правами за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (Додаток №1, камера «475038», файл clip-2, clip-3). Таким чином, оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення (Додаток №1, відео та фотознімок Tru Cam II 1708245908_13200_0218_084508, 1708245908_13200_0218_084508_F0026) за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, поліцейська постановила визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, керуючись положеннями ч. 4 ст. 122 КУпАП, прийняте по справі рішення – застосувати до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. Вказує на те, що у відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Згідно з ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З приводу правомірності використання лазерного вимірювача швидкості TruCam зазначив, що такий здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості. Відповідно до Інструкції виробника LaserTechnologelnc, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу як в мобільному (з рук), так і в статичному (з триноги) положенні. Тобто в першому випадку поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, після чого прилад автоматично виконує обробку даних щодо фіксації швидкості руху. Такий спосіб використання дає можливість виявити правопорушення не в автоматичному режимі. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач Tru Cam може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі, без участі оператора. Але вказаний спосіб використання цього приладу не використовується на території України поліцейськими. Для відповідного способу використовуються інші технічні прилади – камери автоматичної фіксації ПДР. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15,5 м до 1200 м. Під час фіксації в мобільному режимі, після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі (відео з приладу ТC008385, ПВР475038 1708245908_13200_0218_084508), прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника з встановленої оператором дистанції (фото 3 приладу TC008385, ПВР475038 1708245908_13200_0218_084508_F0026), про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі Tru Cam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але й в зашифрованих файлах, що перенесених на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому достовірність інформації про порушення Правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Прилад Trucam володіє функцією фото-, відео зйомки заміру, використовується у не автоматичному (ручному) режимі. Можливість використання приладу TruCam y pучному режимі прямо передбачена інструкцією з експлуатації виробу, свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, а також самою конструкцією приладу (наявність рукоятки для тримання та плечового упору-прикладу). Отже, використання ручного лазерного вимірювача швидкості приладу Tru Cam в мобільному режимі (в ручному), що прямо передбачено його конструкцією та підтверджується інструкцією з використання, сертифікатом відповідності та роз`ясненням ДП «Укрметртестстандарт», беззаперечно являється обґрунтованим та законним. Таким чином, виконуючи покладене на поліцію завдання Законом, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, працівником поліції здійснено: контроль швидкості ТЗ, яким керував позивач, технічним приладом лазерним ручним вимірювачем швидкості, приладом TruCam, при цьому прилад розміщувався по зовнішньому периметру дороги, на узбіччі, а відтак жодного порушення вимог ст. 40 Закону Про Національну поліцію (в редакції Закону №1231-IX від 16 лютого 2021 року, яка набрала чинності 17 березня 2021 року) не було. Прилад ТruCam LTI 20/20 (серійний номер ТC008385, ПВP475038), всупереч надуманим припущенням позивача, у відповідності до ст. 283 КУПАП зазначено в фабулі оскаржуваної постанови. Законом не обмежується використання технічних пристроїв для фіксації порушень, у тому числі й лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, виключно у стаціонарному режимі, тим більше враховуючи те, що в «Комплекті постачання TruCam II» відсутній такий елемент як «тринога», що не дозволяє його використовувати в автоматичному режимі. Також зазначає, що відповідно до посібника користувача LT1 20/20 TruCam II (Додаток №3), вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam II призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів (ТЗ) в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Таким чином, прилад LTI 20/20 TruCam II є засобом вимірювальної техніки. Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 Tru Cam II отримав сертифікат перевірки типу від 26 грудня 2018 року № UA.TR.001 241-18 Rev.0., який дійсний до 26 грудня 2028 року. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29285, чинного до 07 листопада 2024 року, за результатами повірки встановлено, що даний засіб вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Tru Cam LT1 20/20 №ТС008383 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год. Правильність реалізації у приладі Tru Cam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Також вказує, що можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20» виробництва Laser TechnologyInc, CIА підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15 грудня 2023 року №04/05/02-1179/BC1. Термін дії експертного висновку протягом періоду дії правового режиму воєнного стану в Україні та шести місяців після його припинення чи скасування. Крім того зауважує, що на відеозаписі приладу TruCam LTI 20/20 (скорочено ТС, серійний номер 008385, ПВР475038) (файл «1708245908_13200_0218_084508») під час фіксування швидкості автомобіля позивача видно, що зображення чітке, позначка оптичного прицілу спрямована саме на транспортний засіб з номерним знаком іноземної реєстрації VD452305. Правомірність розгляду відображено на відеозаписах з нагрудного відео реєстратора, які долучено до відзиву. В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом LTI 20/20 TruCam II ТC008385, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 104 км/год, також зазначено місце фіксації: «М30 288км С. ПИРОГІВЦІ», а також зазначено: «поміряна дистанція: 299,3 м». (Додаток №1, фотознімок приладу Tru Cam II TC008385 1708245908 13200 0218_084508_F0026). Тобто, перевищення швидкості автомобілем позивача було зафіксовано за 299,3 м від місцезнаходження приладу TruCam II TC008385. Окремо вказує на те, що дорожній знак 5.45 «Пирогівці» встановлений за 339 метрів від точки, де розміщувався прилад Tru Cam II TC008383, при цьому, відповідно до фото з приладу, транспортний засіб Позивача зафіксовано за 299,3 м, тобто на момент фіксації швидкості вказаний транспортний засіб проїхав 339 м - 299,3 м = 39,7 м після знаку 5.45 «Пирогівці», а отже перевищив швидкість в межах населеного пункту. Більше того, на відео з приладу зафіксовано на зустрічній смузі дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту Пирогівці», якому навпроти на зустрічній смузі по якій рухався ТЗ позивача, встановлений дорожній знак 5.49 ПДР України «Населений пункт Пирогівці». Враховуючи вищенаведене вважає, що до відзиву на позовну заяву відповідачем було надано всі належні та допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року залучено Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; код ЄДРПОУ 40108646) до участі у даній справі як співвідповідача.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.
Представники Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції як відповідачів у судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд встановив, що 18 лютого 2024 року поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції Зубик Маргаритою Володимирівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1464870, згідно якої цього ж дня о 08.51 год на автодорозі М 30 Стрий-Ізварине 288 км с. Пирогівці Плахотін І.Д. керував транспортним засобом VD452305 зі швидкістю руху 104 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 54 км/год; швидкість руху вимірювалась приладом TruCam 008385, ПВР4750381, чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швидкості руху в населених пунктах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн.
Так, відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частина 4 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, стверджував, що поліцейським Зубик М.В. не надано жодних належних та допустимих доказів порушення ним вимог закону, законодавчо не визначено іншого способу закріплення лазерних вимірювачів TruСam, аніж розміщення виключно на стаціонарних нерухомих об`єктах, тоді як швидкість руху його транспортного засобу вимірювалась поліцейською лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam 008385, ПВР4750381 з рук, у зв`язку з відсутністю інформаційно-вказівних знаків він не міг знати про рух через населений пункт та вважав, що рухався по автодорозі, де дозволено швидкість 90 км/год, а відтак у його діях відсутній склад такого. 
Водночас суд зазначає, що із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті.
При цьому, у складеній постанові серії ЕНА № 1464870 від 18 лютого 2024 року вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля (TruСam 008385, ПВР4750381).
Крім цього, пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно зі ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.
Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (п. 19 постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).
Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ, серійний номер ТС 008385 стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29285, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07 листопада 2023 року, чинне до 07 листопада 2024 року.
Також правильність використання приладу вимірювання швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ, серійний номер ТС 008385, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку № 04/05/02-1179/ВС1 від 15 грудня 2023 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.
Водночас, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА.TR.001 241-18 Rev.0 від 26 грудня 2018 року, дійсний до 26 грудня 2028 року. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером 22/3/В/21/376-18. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02 листопада 2015 року пристрій TruCAM виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.
При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.
Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29285 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ до застосування.

Оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними, оскільки такі відображені в оскаржуваній постанові.
Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті.
Вказана обставина також підтверджується відповідним відеозаписом з приладу TruCAM.
Також суд зазначає, що жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, частиною 1 ст. 40 вказаного Закону, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.
Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.
В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.
Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму.
Листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01 жовтня 2019 року повідомлено, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.
Лазерний вимірювач швидкості LT1 20/20 TruCAM ІІ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM ІІ» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Водночас, у даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.
При цьому, приписи ч. 2 ст. 40 вказаного Закону щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки.
За таких обставин твердження позивача ОСОБА_1 у цій частині є помилковими.
Стосовно доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач фактично заперечував перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля в населеному пункті.
Із оскаржуваної постанови серії ЕНА № 1464870 від 18 лютого 2024 року слідує, що відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому будь-яких клопотань (в тому числі щодо використання права на правову допомогу) від нього не поступало.
Позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури тощо.
Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Слід також зазначити, що в адміністративному судочинстві діє презумпція неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (стаття 77 КАС України), який зобов`язаний у порядку визначеної процесуальним законом судової процедури довести суду їх правомірність.
У справі «Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain» (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа «Daktaras v. Lithuania», скарга № 42095/98).
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).
Крім того, у своєму рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).
Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Проаналізувавши наявні у даному провадженні фактичні дані, які як докази були надані позивачем та відповідачем на підтвердження своєї позиції, суд установив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а доводи останнього щодо відсутності у його діях складу вказаного проступку є неспроможними.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.
Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Таким чином, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем вина особи у вчиненні правопорушення доведена належним чином, твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення повністю спростовані, тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. 
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 90, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. 122, 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, суд, - 

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови та Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1464870 від 18 лютого 2024 року — відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 286 КАС України, подається у письмовій формі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, код ЄДРПОУ 40108824; місцезнаходження: 29017, м. Хельницький, вул. Зарічанська, 7.
Відповідач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646; місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3. 

  	Головуючий:	Ганько І. І.