ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 140/3906/25 пров. № А/857/28239/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Кухтея Р.В.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ), 
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року (суддя – Лозовський О.А., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного рішення – не зазначена), 
в адміністративній справі №140/3906/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

встановив: 

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати позивачу за періоди 14.11.2023-17.11.2023, 05.12.2023-19.01.2024, 01.03.2024-29.03.2024, 18.06.2024-23.07.2024, 09.09.2024-14.10.2024, 04.11.2024-22.11.2024, 03.12.2024-03.01.2025, 08.01.2025- 04.02.2025 грошового забезпечення, враховуючи суму додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі 100000 грн пропорційно дням стаціонарного лікування; 2) зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу за періоди 14.11.2023 - 17.11.2023, 05.12.2023 - 19.01.2024, 01.03.2024 - 29.03.2024, 18.06.2024 - 23.07.2024, 09.09.2024 - 14.10.2024, 04.11.2024 - 22.11.2024, 03.12.2024 - 03.01.2025, 08.01.2025 - 04.02.2025 грошового забезпечення, враховуючи суму додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі 100000 грн пропорційно дням стаціонарного лікування. 
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому висловив свої заперечення проти задоволення позовних вимог. Просив у задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні за періоди з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в періоди з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року заяву представника позивача про виправлення описки задоволено. Виправлено допущену описку у вступній, описові, мотивувальній та резолютивній частинах рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в адміністративній справі №140/3906/25 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, вказавши ім`я позивача “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ”; у другому та третьому абзацах резолютивної частини рішення суду вказати назву відповідача - Військова частина НОМЕР_1 , а відтак перший, другий та третій абзаци резолютивної частини рішення суді від 09.06.2025 слід читати: “Позов ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, задовольнити. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні за періоди з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в періоди з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025. Виключено з мотивувальної частини рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в адміністративній справі №140/3906/25 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, шостий абзац на 12 сторінці рішення (а.с. 99 зворот), а саме: “З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Волинській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 50378,64 грн”, як такий, що не стосується предмету спору даної справи. 
Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень 00 копійок. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено. 
З рішенням суду першої інстанції від 04 червня 2025 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог, прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи та призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач в періоди з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку з пораненням (контузією, травмою. каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. У виписках Волинської обласної психіатричної лікарні м.Луцьк, що долучені позивачем, також відсутнє формулювання, що позивач у спірні періоди перебував на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Таким чином, позивач не довів належними доказами обставин, які є підставою для виплати додаткової винагороди в оспорювані періоди. Крім цього, зазначає апелянт, що відомості про те, що лікування за спірний період пов`язане з лікуванням після поранення (контузії, травми, каліцтва), у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії – позивачем не надано і у відповідача відсутні. Також вказує апелянт на те, що деякі з долучених позивачем до матеріалів справи документів, не були ним додані до рапорту про виплату спірної винагороди. Відтак військова частина об`єктивно не мала можливості надати їм правову оцінку та врахувати під час вирішення питання про виплату винагороди за спірні періоди. Подання відповідних документів до суду, під час вирішення адміністративної справи, не може свідчити про їх автоматичне приєднання до поданого раніше рапорту, оскільки визначення переліку документів, які підтверджують відповідну підставу для виплати винагороди покладається виключно на позивача. Вважає апелянт, що суд першої інстанції формально підійшов до дослідження доказів та встановлення обставин, необхідних для правильного розв`язання спорів.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі 140/3906/25 – скасувати в частині задоволених позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Позивач подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Також позивач подав апеляційному суду додаткові пояснення у справі, в яких зокрема просив врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.03.2026 у справі №600/367/24 під час апеляційного розгляду цієї справи. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.03.2025 №284-ос звільнений з військової служби у запас ЗСУ наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 01.03.2025 №206-ос за підпунктом “б” (за станом здоров`я – за наявності інвалідності) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 24.03.2025 (а.с. 37 зв.- 38). 
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 01.02.2025 № 08/406, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з 05.04.2023 по 20.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н. п. Новокалинове Покровського району Донецької області (а. с. 20). 
Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 25.11.2024 №08/2080 ОСОБА_1 в період з 03.04.2023 по 20.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н. п. Воздвиженка, Новокалинове Покровського району Донецької області (а.с. 20-зв.). 
Згідно витягу з журналу бойових дій Військової частини НОМЕР_4 від 20.04.2023 та первинної медичної картки форми 100 старший солдат ОСОБА_1 20.04.2023 отримав поранення (а.с. 21-22). 
Відповідно до довідки про обставини травми від 24.04.2023 №182/3518, виданої в/ч НОМЕР_4 , 20.04.2023 позивач одержав поранення: “ ІНФОРМАЦІЯ_3 правої китиці. МВОСП верхньої частини спини непроникаюче, стороннє тіло забрано. ВТ. ЗЧМТ?” в н. п. Новокалинове Донецької області під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, внаслідок ворожого мінометного обстрілу та обстрілу запалювальними боєприпасами. Ознак кримінальних, адміністративних правопорушень або дій у стані алкогольного сп`яніння, а також навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень не встановлено (а. с. 23). 
Згідно з актом №876-23 від 29.05.2023 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, зокрема, встановлено: 7. Причини нещасного випадку: протиправні дії невстановлених осіб в умовах військової агресії з боку російської федерації, які вчинені на території України шляхом застосування зброї відносно військовослужбовців Державної прикордонної служби України. 9. Діагноз згідно з довідкою закладу охорони здоров`я: ВТ (20.04.2023). Множинні вогнепально-уламкове сліпе поранення м`яких тканин задньої поверхні грудної клітини. Вогнепально-уламкове сліпе поранення м`яких тканин правої кисті з вогнепальним переломом І п`ясткової кістки правої кисті. Акубаротравма. Гостра нейросенсорна приглухуватість з обох боків. Закупорення слухової труби з обох боків. ЗЧМТ. Струс головного мозку, помірний цефалгічний синдром, помірно виражений синдром вестибулонатії. СПО від 20.04.2023: ПХО ран, видалення металевого уламку м`яких тканин грудної клітини іммобілізація кисті (а. с. 23 зв. -24).
Також встановлено, що згідно довідки гарнізонної ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України від 28.02.2024 №353 ОСОБА_1 діагностовано: залишкові явища після мінно-вибухової травми (20.04.23р.): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравми, поєднаного вогнепального осколкового поранення м`яких тканин спини та правої кисті з вогнепальним багатоуламковим переломом І п`ястної кістки з незначним зміщенням відламків, операцій: первинної хірургічної обробки ран з видаленням сторонніх тіл (20.04.23р.), вторинної хірургічної обробки ран правої кисті з видаленням стороннього тіла (металевого осколка) та накладання первинних відтермінованих швів (25.04.23р.), - у вигляді органічного астенічного розладу з легко тривалими хворобливими проявам, вегето-судинної нестійкості, зміцнілих післяопераційних рубців, зміцнілих кісткових мозолів, наявності сторонніх тіл металевої щільності невеликих розмірів. Розгинальної контрактури I пальця правої кисті, з незначними порушеннями функцій правої верхньої кінцівки. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а. с. 25). 
Довідкою гарнізонної ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України від 25.11.2024 №3565 ОСОБА_1 діагностовано: Змішаний тривожний і депресивний розлад з інсомнією при помірно виражених тривалих психічних розладах. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а. с. 25 зв.).
Також встановлено, що позивач звернувся до відповідача зі заявою від 09.03.2025 щодо нарахування та виплати йому додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в періоди: з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025. Однак, за результатами розгляду вищезгаданої заяви відповідач листом від 21.03.2025 повідомив позивача про відсутність підстав для її задоволення (а.с.15). 
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової грошової винагороди за спірні періоди перебування на стаціонарному лікуванні, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. 
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відносно питання щодо нарахування позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн за періоди: з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025, то колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону №2232-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно статті 12 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Крім цього, частиною 2 статті 1-2 Закону №2011 передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. При цьому абзацами 3-4 пункту 1-2 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з абзацом 1, 2 п. 2-1 Постанови №168, міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови.
При цьому Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 (далі - Порядок №260).
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з пунктом 9, 10 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі - в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Абзацом 4 пункту 11 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Пунктом 12 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Згідно з пунктом 13 розділу XXXIV Положення №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Аналіз перелічених норм дає підстави для висновку, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. При цьому право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою ж для виплати вказаної додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, військовослужбовцям, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем, а також висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, згідно з яким отримане військовослужбовцем поранення кваліфікується як тяжке. Вказані документи, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що нормами Постанови №168 та Порядку №260 встановлено наступні умови, необхідні для виплати військовослужбовцям збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Судом першої інстанції також вірно зауважено, що ні Постанова №168, ні Порядок №260 не містять жодних обмежень щодо періоду та/або кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Главою 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402), визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.
Так, згідно з пунктами 21.1, 21.2 глави 21 розділу II Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Відповідно до п. п. “а”, п. п. “б” п. 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: а) “Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини” - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. Постанова ВЛК у формулюванні “Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини” не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); б) “Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби” - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті “а” цього пункту. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова – “Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби”. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. Постанова ВЛК у формулюванні “Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби” не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Пунктом 21.7 глави 21 розділу II Положення №402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва). Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі. На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця. Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).
Так з матеріалів справи видно, що згідно довідки про обставини травми від 24.04.2023 №182/3518, виданої Військовою частиною НОМЕР_4 , 20.04.2023 позивач ОСОБА_1 одержав поранення: “ВОСП правої китиці. МВОСП верхньої частини спини непроникаюче, стороннє тіло забрано. ВТ. ЗЧМТ?” в н. п. Новокалинове, Донецької області під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, внаслідок ворожого мінометного обстрілу та обстрілу запалювальними боєприпасами. Ознак кримінальних, адміністративних правопорушень або дій у стані алкогольного сп`яніння, а також навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень не встановлено.
Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами по справі, що в періоди: 14.11.2023 - 17.11.2023, 05.12.2023 -19.01.2024, 01.03.2024 - 29.03.2024, 18.06.2024 - 23.07.2024, 09.09.2024 - 14.10.2024, 04.11.2024 - 22.11.2024, 03.12.2024 - 03.01.2025, 08.01.2025 - 04.02.2025 позивач проходив стаціонарне лікування в медичних закладах з діагнозом: F41.2. (а. с. 26-35).
Згідно довідки гарнізонної ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України від 28.02.2024 №353 ОСОБА_1 діагностовано: залишкові явища після мінно-вибухової травми (20.04.23р.): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравми, поєднаного вогнепального осколкового поранення м`яких тканин спини та правої кисті з вогнепальним багатоуламковим переломом І п`ястної кістки з незначним зміщенням відламків, операцій: первинної хірургічної обробки ран з видаленням сторонніх тіл (20.04.23р.), вторинної хірургічної обробки ран правої кисті з видаленням стороннього тіла (металевого осколка) та накладання первинних відтермінованих швів (25.04.23р.), - у вигляді органічного астенічного розладу з легко тривалими хворобливими проявам, вегето-судинної нестійкості, зміцнілих післяопераційних рубців, зміцнілих кісткових мозолів, наявності сторонніх тіл металевої щільності невеликих розмірів. Розгинальної контрактури I пальця правої кисті, з незначними порушеннями функцій правої верхньої кінцівки. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а. с. 25).
Колегія суддів також враховує, що відповідно до довідки гарнізонної ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України від 25.11.2024 №3565 ОСОБА_1 діагностовано: Змішаний тривожний і депресивний розлад з інсомнією при помірно виражених тривалих психічних розладах. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а. с. 25 зв.).
Також судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовано доводами апелянта те, що у зв`язку з отриманою травмою ОСОБА_1 проходив наступне лікування:
- з 14.11.2023 по 17.11.2023 стаціонарно у ДУ “ТМО МВС України по Волинській області”, що підтверджується випискою №22/0641. Діагноз: Основне захворювання: Т90.9 - Наслідки після мінно-вибухової травми (20.04.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравми з стійкими цефалгіями, вестибулярним с-ом, вираженим церебрастенічним с-ом, ст. декомпенсації; поєднаного вогнепально-осколкового поранення м`яких тканин спини та правої кисті з вогнепальним багатоуламковим переломом І п`ясної кістки з незначним зміщенням відламків, операцій: первинної хірургічної обробки ран з видалення сторонніх тіл (20.04.2023), вторинної хірургічної обробки ран правої кисті з видаленням стороннього тіла (металевого осколка) та накладання первинних відтермінованих швів (25.04.2023) - у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, зміцнілих кісткових мозолів, наявності сторонніх тіл металевої щільності невеликих розмірів, розгинальної контрактури першого пальця правої кисті з незначним порушенням функцій правої верхньої кінцівки (а. с. 26-27); 
- з 05.12.2023 по 19.01.2024 стаціонарно у КП “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька” Волинської обласної ради згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого №6931. Діагноз: Органічний (внаслідок перенесеної МВТ 20.04.2023р) астенічний розлад, стан нестійкої компенсації, F-06.6. Згідно з анамнезом на лікування поступив за направленням в/ч НОМЕР_5 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я вперше в житті (а. с. 27 зворот - 28);
- з 01.03.2024 по 29.03.2024 у КП “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька” Волинської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1497. Діагноз: Органічний астенічний розлад з вираженими хворобливими проявами, ускладнений церебрастенічним та інсомнічним синдромами. F-06.6. Згідно з анамнезом на лікування поступив за направленням в/ч НОМЕР_5 (а. с. 28 зворот - 29); 
- з 18.06.2024 по 23.07.2024 - у КП “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька” Волинської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4446. Діагноз: Органічний астенічний розлад з вираженими хворобливими проявами, ускладнений церебрастенічним та інсомнічним синдромами. F-06.6. Згідно з анамнезом на лікування поступив повторно за направленням в/ч НОМЕР_5 (а. с. 29 зворот - 30); 
- з 09.09.2024 по 14.10.2024 у КП “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька” Волинської обласної ради, про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого №6958. Діагноз: Органічний астенічний розлад з вираженими хворобливими проявами, ускладнений церебрастенічним та інсомнічним синдромами, стан декомпенсації. F-06.6 (а. с. 30 зворот - 31); 
- з 04.11.2024 по 22.11.2024 стаціонарно у Центрі психічного здоров`я “Кульпарків” КНП Львівської обласної ради “Львівська обласна клінічна лікарня” згідно з епікризом виписним №9687/2024. Повний діагноз: Основне захворювання: F41.2 - Змішаний тривожний і депресивний розлад Функціональний діагноз: Змішаний тривожний і депресивний розлад з інсомнією при помірно виражених, тривалих психічних розладах. Супутнє захворювання: Т90.5 - Віддалені наслідки внутрішньочерепної травми, G55.1 - Стискання нервових корінців та сплетень при ураженнях міжхребцевого диска (M50-M51); уточнення діагнозу: наслідки МВТ, ЗЧМТ у вигляді стійкого цефалгічного синдрому без ознак порушення функцій ЦНС Вторинний вертеброгенний радикулоневрит грудного та поперекового відділу хребта з корінцевим та м`язево-тонічним синдромом. За скеруванням ЛВМКЦ ДПСУ (а. с .31 зворот - 33); 
- з 03.12.2024 по 03.01.2025 стаціонарно у КП “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька” Волинської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №9569. Діагноз: Змішаний тривожний і депресивний розлад з інсомнією при помірно виражених тривалих психічних розладах. F41.2 (а. с. 33 зворот - 34); 
- з 08.01.2025 по 04.02.2025 стаціонарно у КП “Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька” Волинської обласної ради згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №9569. Діагноз: Змішаний тривожний і депресивний розлад з інсомнією при помірно виражених тривалих психічних розладах. F41.2 (а. с. 34 зворот - 35). 
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи 198/25/26/В від 31.01.2025 (рішення №198/25/26/Р) з 24.01.2025 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності. Основний діагноз: F41.2. Супутні діагнози: G55.1 – Компресія нервових корінців та сплетінь при ураженнях міжхребцевого диска (М50-М51) Т90.5 – Наслідки внутрішньочерепної травми. Згідно з п. 17.1.10 цього витягу причина інвалідності: Поранення (контузія, травма, каліцтво), так, пов`язане із захистом Батьківщини (а. с. 36 зв.- 37).
Тож, матеріалами справи підтверджено, що захворювання ОСОБА_1 , а саме органічний астенічний розлад F-06.6 та змішаний тривожний і депресивний розлад F41.2. розвинулися і почали прогресувати на фоні отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, тобто є тяжким наслідком травми, а наслідок травми є частиною травми, а не лише окремим захворюванням.
Крім того, колегія суддів зауважує, що органічний астенічний розлад F-06.6 спочатку було віднесено до поранення (згідно з довідкою ВЛК №353 від 28.02.2024) і лише пізніше, було виокремлено у окремий діагноз, що не змінює раніше встановлених у довідці ВЛК причинно-наслідкових зв`язків отриманого поранення та його наслідків у виді психічних розладів.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що формулювання пункту 1 Постанови KMУ № 168 «у зв`язку з пораненням (контузією травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини» охоплює не лише безпосереднє лікування самої травми, але й лікування її наслідків, включаючи захворювання, що виникли внаслідок травми. Інше тлумачення позбавляло б військовослужбовців права на додаткову винагороду у випадках, коли первинна травма не потребує тривалого стаціонарного лікування, але спричиняє хронічні захворювання, що потребують повторних госпіталізацій.
Оскільки висновком ВЛК підтверджено прямий зв`язок травми із захистом Батьківщини, а захворювання та стаціонарне лікування є прямим наслідком цієї травми, підстава для виплати додаткової збільшеної винагороди відповідно до Постанови КМУ № 168 зберігається протягом усього періоду лікування - адже особа перебуває на стаціонарному лікуванні саме у зв 'язку з тією самою травмою, що підтверджена висновком ВЛК. Переривати виплату чи відмовляти в ній лише через те, що поточий медичний діагноз формулюється як «захворювання», а не «травма» є формальним підходом, що суперечить cуті норми-адже причинно-наслідковий зв`язок з травмою пов`язаною із захистом Батьківщини не перервався та встановлений постановою ВЛК.
Отже лікування захворювань які виникли як наслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини є лікуванням наслідків такого поранення, а тому посилання відповідача на лікування позивача з приводу захворювання як підставу для відмови є безпідставним.
Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 19.03.2026 у справі 600/367/24.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач у періоди: 14.11.2023 - 17.11.2023, 05.12.2023 -19.01.2024, 01.03.2024 - 29.03.2024, 18.06.2024 - 23.07.2024, 09.09.2024 - 14.10.2024, 04.11.2024 - 22.11.2024, 03.12.2024 - 03.01.2025, 08.01.2025 - 04.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку з пораненням (контузією, травмою. каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено пов`язаність отриманого позивачем 20.04.2023 поранення/травми із захистом Батьківщини під час воєнного стану, а також доведено факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини у періоди: 14.11.2023 - 17.11.2023, 05.12.2023 -19.01.2024, 01.03.2024 - 29.03.2024, 18.06.2024 - 23.07.2024, 09.09.2024 - 14.10.2024, 04.11.2024 - 22.11.2024, 03.12.2024 - 03.01.2025, 08.01.2025 - 04.02.2025. 
При цьому, діагнози з якими позивач поступав та перебував на стаціонарному лікуванні (вказані у медичних картках позивача) пов`язані із травмою, отриманої останнім 20.04.2023 під час захисту Батьківщини.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що окремі документи, які наявні в матеріалах адміністративної справи, не були долучені позивачем до рапорту про виплату спірної винагороди, то колегія суддів зазначає наступне.
Як уже зазначалося вище 09.03.2025 позивач звернувся до відповідача зі заявою щодо нарахування та виплати йому додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в періоди: з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025.
Однак, за результатами розгляду вищезгаданої заяви відповідач листом від 21.03.2025 повідомив позивача про відсутність підстав для її задоволення. При цьому, у відповіді на заяву від 09.03.2025, відповідач не вказав, що для прийняття рішення йому не вистачає певних документів та не зазначив, що для прийняття позитивного рішення позивач має повторно подати рапорт з додатковими документами (а.с.15).
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у відповідача відсутні і позивачем не надано відомостей про те, що лікування за спірний період пов`язане із лікуванням після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської, лікарсько-експертної медичної) комісії, то колегія суддів звертає увагу на таке.
Як уже зазначалося вище, в контексті спірних правовідносин, Постанова КМУ №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн., а саме: 1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із хистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного карняного закладу охорони здоров`я до іншого; 2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Тож, тяжкість поранення є визначальною ознакою для виплати додаткової винагороди за періоди відпустки за станом здоров`я і не відноситься до ознак, необхідних для виплати за періоди лікування.
Отже, додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Умовами її виплати є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини. А також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 11.04.2024 (справа № 340/5387/22).
Тому, оскільки у розглядуваній справі спірними є періоди стаціонарного лікування позивача, а не перебування у відпустці за станом здоров`я, доводи апеляційної скарги щодо визначення у довідках ВЛК тяжкості поранення є безпідставними.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується колегія суддів, що відповідач порушив право позивача щодо виплати додаткової грошової винагороди, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розмірі 100000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за періоди: з 14.11.2023 по 17.11.2023, з 05.12.2023 по 19.01.2024, з 01.03.2024 по 29.03.2024, з 18.06.2024 по 23.07.2024, з 09.09.2024 по 14.10.2024, з 04.11.2024 по 22.11.2024, з 03.12.2024 по 03.01.2025, з 08.01.2025 по 04.02.2025.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним встановленням обставин справи, що не спростовано доводами апеляційної скарги, які колегією суддів відхиляються як необґрунтовані з урахуванням наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив: 

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) – залишити без задоволення. 
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року в адміністративній справі №140/3906/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. В. Кухтей