УХВАЛА

05 травня 2026 року 
м. Київ

справа №990/148/26
адміністративне провадження №П/990/148/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
судді-доповідача - Бевзенка В. М.,
суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П., 
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дорадчої групи експертів, ОСОБА_2 про скасування рішення,-
УСТАНОВИВ:
30.04.2026 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) через підсистему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції (далі - Суд) з позовом до Дорадчої групи експертів (далі - відповідач-1, ДГЕ), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2 ), в якому просить скасувати рішення ДГЕ № 1.9, оформлене протоколом від 20.12.2025 № 20 "Про невідповідність кандидата на посаду судді Конституційного Суду України ОСОБА_1 критерію високих моральних якостей" (далі - оскаржуване рішення, рішення № 1.9. від 20.12.2025).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2026 для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: Бевзенко В.М. - головуючий суддя, судді: Берназюк Я.О., Стародуб О.П. 
Частиною шостою статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що адміністративні справи, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, розглядаються і вирішуються колегією у складі не менше трьох суддів.
Статтею 266 КАС України передбачені особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України.
Частиною першою статті 266 КАС України визначено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3, 5 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів (частина друга статті 266 КАС України).
Отже, особливості щодо розгляду справи у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів, не розповсюджуються на категорію спорів у правовідносинах, де відповідачем є Дорадча група експертів.
Враховуючи викладене, застосуванню підлягає загальна норма процесуального законодавства, якою передбачено, що адміністративні справи, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, розглядаються і вирішуються колегією у складі не менше трьох суддів (частина шоста статті 33 КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою (частина четверта цієї статті в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення положень про конкурсний відбір кандидатур на посаду судді Конституційного Суду України" від 27.07.2023 № 3277-IX (далі - Закон України № 3277-IX)).
Згідно з Розділом II Закону України №3277-IX цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Закон України № 3277-IX опубліковано у виданні "Голос України" № 25 - 19 серпня 2023 року.
Отже, з 20 серпня 2023 року Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України.
Згідно з частиною першою статті 10-2 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII (далі - Закон України № 2136-VIII) Дорадча група експертів утворюється з метою сприяння суб`єктам призначення суддів Конституційного Суду в оцінюванні моральних якостей і рівня компетентності у сфері права кандидатів на посаду судді Конституційного Суду.
Частиною двадцять п`ятою статті 10-2 Закон України № 2136-VIII встановлено, що до повноважень Дорадчої групи належить: 1) розроблення та ухвалення Положення про Дорадчу групу експертів; 2) розроблення та ухвалення методології оцінювання моральних якостей і рівня компетентності у сфері права кандидатів на посаду судді Конституційного Суду. Дорадча група розробляє методологію оцінювання моральних якостей і рівня компетентності у сфері права з урахуванням кращих міжнародних стандартів і практик (у тому числі щодо відбору суддів Європейського суду з прав людини, суддів Суду справедливості Європейського Союзу тощо); 3) розгляд, перевірка та аналіз документів кандидата на посаду судді Конституційного Суду, надісланих до Дорадчої групи, включно з конфіденційною інформацією і персональними даними, отримання іншої інформації, необхідної для здійснення повноважень Дорадчою групою, від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, громадян України, інших осіб; 4) звернення до кандидатів на посаду судді Конституційного Суду, а також будь-якої юридичної, фізичної особи, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, будь-яких інших осіб, які є власниками або розпорядниками інформації, із запитом про надання пояснень, документів чи інформації з метою оцінювання моральних якостей і рівня компетентності у сфері права кандидатів на посаду судді Конституційного Суду; 5) проведення співбесіди із кандидатами на посаду судді Конституційного Суду відповідно до Положення; 6) оцінювання моральних якостей і рівня компетентності у сфері права кандидатів на посаду судді Конституційного Суду; 7) ухвалення вмотивованого рішення про оцінку відповідності моральних якостей і рівня компетентності у сфері права кандидатів на посаду судді Конституційного Суду стосовно кожного кандидата, складання списку оцінених кандидатів та подання їх суб`єктам призначення; 8) здійснення інших повноважень, визначених цим Законом.
За змістом викладених положень чинного законодавства ДГЕ є органом, який здійснює діяльність щодо питань обрання, оцінювання кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України.
Згідно з частиною дев`ятою статті 10-8 Закон України № 2136-VIII усі справи, пов`язані з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду Судді, а також оцінюванням кандидатів на посаду судді Конституційного Суду Дорадчою групою, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції та Великій Палаті Верховного Суду як суду апеляційної інстанції в порядку адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене, позовні вимоги, пред`явлені позивачем до ДГЕ, що стосуються питання визнання кандидатури ОСОБА_1. невідповідною критеріям високих моральних якостей для зайняття посади судді Конституційного Суду України, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі згідно з статтею 171 КАС України, Суд виходить із такого.
Згідно з частиною першою, статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , Суд вважає, що вона подана з порушенням вимог КАС України, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Частиною п`ятою статті 160 КАС України визначені вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема, в ній зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи захисту свого порушеного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини на їхнє обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Поряд із цим за приписами частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Суд звертає увагу, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Зі змісту прохальної частини поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що позивач просить скасувати рішення № 1.9. від 20.12.2025.
Зазначене вказує на те, що така вимога є неконкретною та неповною, а отже, не відповідає вимогам статті 160 КАС України щодо змісту позовних вимог.
Таким чином, з огляду на вищевказане, Суд вказує на необхідності уточнення позивачем вказаної вимоги, з урахуванням імперативних положень пункту 2 частини першої статті 5 КАС України та пункту 2 частини другої статті 245 КАС України.
Суд звертає увагу, що виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не дозволяє визначити підстави адміністративного позову, зокрема, встановити: які правовідносини виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, позовна заява не містить і вимог до ОСОБА_2 . 
Враховуючи викладене, в цій частині спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає у її уточненні щодо складу відповідачів, вимог та обґрунтувань до відповідача-2. 
Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судом встановлено, що позивач не надав до позовної заяви доказів сплати судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. 
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3328 гривні.
З цією позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду у квітні 2026 року та заявив одну позовну вимогу немайнового характеру, відповідно, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір в сумі 1331,2 грн (3328 грн х 0,4).
Частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки позовна заява подана через підсистему "Електронний суд" позивач має надати докази сплати судового збору в сумі 1064,96 грн (1331,2 грн х 0,8).
Судовий збір сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Окрім того, відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Предметом позову у цій справі рішення ДГЕ № 1.9, оформлене протоколом від 20.12.2025 № 20.
Як уже було зазначено з цим позовом до Суду ОСОБА_1 , звернувся 30.04.2026. У позовній заяві, ОСОБА_1 обмежився лише зазначенням того, що копію рішення ДГЕ № 1.9. від 20.12.2025 отримав 02.04.2026. На підтвердження вказаної обставини надав відповідні докази.
Таким чином, в порушення вимог частини шостої статті 161 КАС України позивач до позовної заяви не додав обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених вище недоліків шляхом: 
- уточнення позивачем заявленої позовної вимоги про скасування рішення ДГЕ № 1.9, оформлене протоколом від 20.12.2025 № 20, з урахуванням імперативних положень пункту 2 частини першої статті 5 КАС України та пункту 2 частини другої статті 245 КАС України;
- уточнення складу відповідачів, вимог та обґрунтувань до відповідача-2; 
- надання документа про сплату судового збору в сумі 1064,96 грн, а у випадку наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, повідомити про такі підстави і надати належним чином оформлений документ (його копію), підтверджуючий ці підстави;
- надання Суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду.
Керуючись статтями 33, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 266 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Дорадчої групи експертів, ОСОБА_2 про скасування рішення - залишити без руху.
Встановити позивачеві строк для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення цих недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.
Суддя-доповідач В. М. Бевзенко
Судді: Я. О. Берназюк
О. П. Стародуб