Справа № 466/2534/26
Провадження № 2/466/2452/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря судового засідання Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:
26 березня 2026 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором 588017478 від 30.07.2021 , у розмірі 28 441,00 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування вимог зазначає, що 30.07.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №588017478 , в електронній формі , шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачці було встановлено кредитний ліміт у розмірі 8000 грн, а перший транш кредиту надано у сумі 5000 грн, строком до 29.08.2021 року. За користування кредитними коштами передбачено сплату процентів у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Позивач зазначає, що первісний кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачці кредитні кошти, однак остання умови кредитного договору належним чином не виконала, кредитні кошти та нараховані проценти у встановлені договором строки не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Право вимоги за вказаним кредитним договором неодноразово відступалося за договорами факторингу, а саме від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», надалі до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому до ТОВ «ФК «Ейс», яке на даний час є належним кредитором за спірним зобов`язанням.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28 441 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 14.04.2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзив на позовну заяву.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 30 липня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №588017478.
Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії , з кредитним лімітом 8000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Згідно з пунктом 1.3 договору перший транш кредиту надано у сумі 5000 грн, який підлягав поверненню до 29.08.2021 року.
Пунктом 1.9 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 1,7 відсотка від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами.
Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір укладено відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV82MM6 після проходження процедури реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, створення особистого кабінету та подання заявки на отримання кредиту.
З наданих позивачем доказів убачається, що відповідачка самостійно пройшла процедуру реєстрації на сайті кредитодавця, вказала персональні дані, номер телефону, електронну адресу, реквізити банківської картки, ознайомилася з умовами кредитування та підтвердила свою згоду на укладення договору шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами виникли належним чином оформлені договірні правовідносини, а кредитний договір відповідає вимогам письмової форми правочину.
Крім того, судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої договірні зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти.
Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання неналежним чином.
Разом з тим відповідач свої обов`язки щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.
Також судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором №588017478 від 30.07.2021 року було відступлено на користь інших осіб.
Так, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, на виконання якого сторони підписали реєстр прав вимоги №157 від 26.10.2021 року, відповідно до якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».
У подальшому , на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року та реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Надалі, відповідно до договору факторингу №10/07/25-Е від 10.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс», а також реєстру боржників та акта приймання-передачі реєстру боржників, право вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до позивача.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу цих прав.
Отже, ТОВ «ФК «Ейс» є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право на звернення до суду з даним позовом.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором становить 28 441 грн.
Відповідачем будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості, доказів повернення кредитних коштів чи погашення боргу суду не надано.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому підлягають задоволенню.
Крім того, в силу дії ст.141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані: копія Договору правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, копія Додаткової угоди № 25771238098 від 01.09.2025 до Договору правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, копія Акту прийому-передачі наданих послуг, копія свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія довіреності адвоката.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7 000 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів. Окрім цього, до матеріалів справи не долучено документу, який би підтверджував факт понесення витрат адвокатом. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю вказаної цивільної справи.
Керуючись: ст.ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,
у х в а л и в:
позов задовольнити частково. Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №588017478 від 30 липня 2021 року у розмірі 28 441 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста сорок одну)
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір в розмірі 2 662, 40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень). В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ:42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, каб. 13.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима