Справа № 212/1519/25 
2/212/4253/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Яненко О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі ТОВ «Цикл Фінанс») звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 03 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ «Банк Кредит Дніпро») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 22032000400727. За Кредитним договором АТ «Банк Кредит Дніпро» надало ОСОБА_1 кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/03/2024, за яким АТ «Банк Кредит Дніпро» передає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні ПАТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 43640,05 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 24646,66 гривень; заборгованість по відсотках 0,45 гривень; заборгованість по комісії 18992,94 гривень. На підставі переліченого просила суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 43640,05 гривень, витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.
Ухвалою суду від 14 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Роз`яснено сторонам щодо строків на подачу письмових заяв по суті справи.
Ухвалою суд від 14 квітня 2025 року розгляд справи відкладений через неявку відповідача.
Представник позивача у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Цикл Фінанс», проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася у встановленому порядку про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
13 червня 2025 року Покровським районним судом міста Кривий Ріг ухвалено Заочне Рішення в якому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» задоволено в повному обсязі.
У лютому 2026 року представник відповідача — адвокат Вовк М.В., звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року відповідачу поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача, у позовній заяві вказував, що просить суд розглянути справу за його відсутності.
У судове засідання представник позивача не з`явилась, у позовній заяві вказане клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечував.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
15 квітня 2026 року від представника відповідача — адвоката Вовка М.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач ОСОБА_1 визнає позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1235,92 гривень, а в іншій частині позову відповідач просить відмовити.
Обґрунтовуючи свою позицію представник відповідача посилається на те, що положення Кредитного договору № 22032000400727 від 03 вересня 2020 року щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту є нікчемними.
З огляду на нікчемність цих умов, представник відповідача наполягає на здійсненні перерахунку заборгованості шляхом зарахування вже сплачених ним коштів у сумі 21 594,62 гривень. (сплачена комісія) та 1816,57 гривень (стягнутих у межах виконавчого провадження № 79896611) у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків.
За розрахунком відповідача, залишок заборгованості, що підлягає стягненню, становить 1235,92 гривень.
Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень, представник відповідача зазначає про їх неспівмірність зі складністю справи та обсягом виконаних робіт у спрощеному провадженні, просячи зменшити вказану суму до 3000,00 гривень.
Водночас представник відповідача заявив про понесення власних судових витрат на суму 6532,48 гривень, що складаються з 532,48 гривень судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та 6000,00 гривень витрат на правничу допомогу, підтвердивши їх відповідними доказами.
22 травня 2026 року від представника позивача Дорошенко М.А. надійшли додаткові пояснення, в яких сторона заперечила проти доводів відповідача та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Щодо заперечень відповідача проти нарахування та стягнення комісії за обслуговування кредиту представник позивача зазначила, що такі відрахування є правомірними, оскільки безпосередньо передбачені пунктами 1.1, 1.2, 1.3 та 3.6.2 підписаного сторонами Кредитного договору, Паспортом споживчого кредиту та положеннями ч. 4 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
При цьому позивач наголосив, що у період з моменту укладення договору факторингу від 28 березня 2024 року до дня звернення до суду 08 лютого 2026 року вказана комісія відповідачу взагалі не нараховувалась.
Стосовно заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представник позивача вказала, що їх розмір є значно завищеним, необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи, оскільки представник відповідача не надав суду належних доказів на підтвердження всього обсягу та вартості виконаних адвокатом робіт, зокрема щодо ознайомлення з матеріалами справи та складання заяви про перегляд заочного рішення, а зміст відзиву не свідчить про дослідження великої кількості нормативно-правових актів, у зв`язку з чим просить суд зменшити їх розмір.
Водночас представник позивача наголосила на підтвердженні власних витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень, надавши суду докази.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши докази, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.
Судом встановлено, що 03 вересня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 22032000400727, за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 26017,68 строком на 60 місяців. (а. с. 125)
За умовами п. 1.2. кредитного договору № 22032000400727, щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає: з 03.09.2020 року по 02.01.2022 - 5% від суми кредиту, з 03.01.2022 року по 02.01.2023 року - 4% від суми кредиту, з 03.04.2023 року по 02.07.2024 року - 3% від суми кредиту, з 03.07.2024 року по 03.09.2025 року - 1,95% суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних.
Згідно графіка платежів /розрахунку загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором № 22032000400727 вбачається, що загальна сума повернення кредиту становить 80460,47 гривень.
Судом також було встановлено, що 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 28/03/24, за яким АТ «Банк Кредит Дніпро» передає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Договором № 22032000400727 від 03 вересня 2020 року в сумі 43640,05 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 24646,66 гривень; заборгованість по відсотках 0,45 гривень; заборгованість по комісії 18992,94 гривень. (а. с. 105, 110-117, 119-120)
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд у постанові від 07 червня 2023 року по справі № 234/3840/15-ц зробив висновок, що кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Кредитодавець має право на встановлення комісії, але у договорі повинен бути чітко зазначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг, пов`язаних з кредитом, за які встановлена комісія.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачені умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21 зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З дослідженого договору кредиту від 03 вересня 2020 року судом вбачається, що пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту: з 03.09.2020 року по 02.01.2022 року - 5%, з 03.01.2022 року по 02.04.2023 року - 4%, з 03.04.2023 року по 02.07.2024 року - 4%, з 03.07.2024 року по 03.09.2025 року - 1.95% від суми кредиту.
За змістом положення пункту 6.8.3 Загальних умов кредитування розділу 6 «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (версія 15.0), чинними на час укладення кредитного договору, визначено, банк здійснює обслуговування кредиту (здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості тощо) та стягує плату за обслуговування такого кредиту у вигляді щомісячної комісії.
Згідно з пунктом 6.8.7. Загальних умов кредитування банк на вимогу клієнта, але не частіше одного разу на місяць, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надає виписку з рахунку щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати.
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця відмінних від тих, котрі визначенні статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, відповідно до змісту положення пункту 1.2 Кредитного договору та змісту положень пункту 6.8.3 Загальних умов кредитування розділу 6 «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», чинним на час укладення Кредитного договору, дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними.
За вказаних обставин, Суд приходить до висновку, що положення підпункту 1.2 та розділу 4 Кредитного договору, якими передбачено сплату щомісяця комісійної винагороди за обслуговування кредиту, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Суд враховує, що відповідачем на погашення кредитної заборгованості, зокрема було сплачено: поточну комісію у сумі 6632,20 гривень, прострочену комісію у сумі 14 962,42 гривень, а також стягнуто за виконавчим провадженням № 79896611 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 212/1519/25 виданого 18 грудня 2025 року - 1816,57 гривень, що у загальній сумі становить 23 411,19 гривень. Доводи представника відповідача щодо зарахування цієї суми в погашення тіла кредиту та відсотків підлягають задоволенню.
Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1235,92 гривень.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Представником позивача заявлено вимогу про відшкодування судових витрат у вигляді судового збору в сумі 2422,40 гривень, сплаченого позивачем при подачі позову та витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень.
В свою чергу представником відповідача заявлено вимогу про відшкодування судових витрати понесених відповідачем у вигляді судового збору в сумі 532,48 гривень, сплаченого при подачі заяви про перегляд заочного рішення та витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень.
Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень підтверджуються наданими суду належними письмовими доказами. 
На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою відповідачем, представник відповідача додає докази, зазначені в матеріалах справи, а саме: Договір про надання правової допомоги №43453613 від 02 січня 2025 року, акт №2232000400727 про підтвердження факту надання правничої допомоги (виконання робіт, надання послуг) та додаткова угода №2232000400727 від 27 січня 2025 року до Договору №43453613 (а.с.9,107-109,118)
Судом встановлено, що витрати на правову допомогу відповідача документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати понесені витрати зі сплати судового збору та правничої правової допомоги - пропорційно частині задоволених вимог.
Позовні вимоги задоволено на 2,83%, а у задоволенні 97,17% позовних вимог відмовлено.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 68,55 гривень (2422,40 гривень * 2,83%), правнича допомога 169,80 гривень (6000 гривень* 2,83%).
На користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 517,41 гривень (532,48 гривень * 97,17%), правнича допомога 5830,20 гривень (6000 гривень* 97,17%).
Керуючись ст. ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22032000400727 від 03 вересня 2020 року у загальному розмірі 1 235,92 гривень (тисячу двісті тридцять п`ять гривень дев`яносто дві копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» суму судового збору розмірі 68,55 гривень (шістдесят вісім гривень п`ятдесят п`ять копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» с витрати на правничу правничу допомогу у розмірі 169,80 (сто шістдесят дев`ять гривень вісімдесят копійок).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму судового збору розмірі 517,41 гривень (п`ятсот сімнадцять гривень сорок одна копійка).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 830,20 гривень (п`ять тисяч вісімсот тридцять гривень двадцять копійок).
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. 
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: 

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, що знаходиться за адресою: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено та підписано без його проголошення 22 червня 2026 року.

Суддя:        Н.  М.  Ваврушак