ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3683/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширської районної військової адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Камінь-Каширської районної військової адміністрації про визнання протиправною бездіяльність з приводу невжиття заходів із виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття, яка розташована в с. Чарторийськ Маневицької територіальної громади (охоронний номер 220), а також Камінь-Каширського району невнесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття (охоронний номер 220) до Державного земельного кадастру.
Зобов`язання Камінь-Каширської районної військової адміністрації відповідно до вимог чинного законодавства України вчинити дії, спрямовані на виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття, яка розташована в с. Чарторийськ Маневицької територіальної громади Камінь-Каширського району (охоронний номер 220), а також на внесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття, яка розташована в с. Чарторийськ Маневицької територіальної громади Камінь-Каширського району (охоронний номер 220) до Державного земельного кадастру.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Камінь-Каширською окружною прокуратурою встановлено, що на території району, зокрема в адміністративних межах Маневицької територіальної громади, наявні об`єкти культурної спадщини – пам`ятки археології, що перебувають під охороною держави, та на які не розроблено документацію із землеустрою, що призводить до руйнування історичного культурного шару пам`ятки. До вказаних пам`яток, окрім іншого, відноситься Городище ХI - ХIII століття, що знаходиться в с. Старий Чарторийськ Маневицького району (на даний час – с. Чарторийськ Камінь-Каширського району).
Відповідно до інформації, яка міститься в облікових документах до пам`ятки археології місцевого значення – Городище ХI - ХIII століття, що знаходиться в с. Чарторийськ Камінь-Каширського району встановлено, що вказаний об`єкт культурної спадщини знаходиться в межах населеного пункту. Вказане також підтверджує ГУ Держгеокадастру у Волинській області у відповіді на вимогу прокурора від 29.09.2025 за №10-3-0.2-3881/2-25. Таких чином, розпорядником земель державної власності, які знаходяться в межах населеного пункту, відповідно до вимог ст. 122 Земельного кодексу України, є виключно районна державна адміністрація. 
Наведене свідчить про порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини та може призвести до псування пам`ятки, використання земельної ділянки, на якій вона розташована всупереч цільовому призначенню. Таким чином, враховуючи наведене, зважаючи на те, земельна ділянка під Городищем ХI-ХIII ст. в с. Чарторийськ не сформована, останній не присвоєно кадастровий номер, межі та цільове призначення, як землі історико-культурного призначення не визначено, наявні підстави для зобов`язання у судовому порядку відповідача вжити заходів до розроблення відповідної технічної документації.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач відзив на позов у визначений судом строк не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а відтак, справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що Камінь-Каширською окружною прокуратурою встановлено, що на території району, зокрема в адміністративних межах Маневицької територіальної громади, наявні об`єкти культурної спадщини – пам`ятки археології, що перебувають під охороною держави, та на які не розроблено документацію із землеустрою, що призводить до руйнування історичного культурного шару пам`ятки. 
До вказаних пам`яток, окрім іншого, відноситься Городище ХI - ХIII століття, що знаходиться в с. Старий Чарторийськ Маневицького району (на даний час – с. Чарторийськ Камінь-Каширського району). 
Розпорядженням виконавчого комітету Волинської обласної ради від 04.08.1969 №360-р затверджено уточнені списки пам`ятників культури загальносоюзного, республіканського і місцевого значення розташовані на території області згідно додатків № 1, 2, 3. 
Відповідно до додатку №2 вказаного розпорядження затверджено список пам`ятників історії та культури Волинської області республіканського значення, до яких по Маневицькому району віднесено Городище «Замок», що знаходиться в с. Старий Чарторийськ. Пам`ятник відноситься до 11-13 ст. – періоду давньоруської держави. В загальному пам`ятник, як вбачається із даного розпорядження, мало досліджений. Знайдені уламки посуду і залишки дерев`яного вугілля. Пам`ятник знаходиться на території села. 
Відповідно до паспорта на вказаний об`єкт культурної спадщини встановлено, що власність на пам`ятку – державна, її площа становить 1,0203 га. Відомостями, що містяться в обліковій карті підтверджено, що за видом дана пам`ятка відноситься до археології, тип – Городище, категорія обліку – місцевого значення. 
При цьому, як встановлено, до цього часу технічна документація із землеустрою на пам`ятку археології місцевого значення – Городище ХI - ХIII століття, що знаходиться в с. Старий Чарторийськ Маневицького району (на даний час – с. Чарторийськ Камінь-Каширського району) так і не розроблено. Вказане підтверджується за посиланням https://kadastr.live/ даними публічно доступного сервісу , згідно якого земельна ділянка під зазначеною пам`яткою археології не сформована, останній не присвоєно кадастровий номер, межі та цільове призначення, як землі історико-культурного призначення, не визначені, що впливає на порядок її використання. 
Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 24.03.2026 документація із землеустрою (проекти землеустрою, технічна документація із землеустрою тощо), визначена ст.25 Закону України «Про землеустрій» щодо земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології «Городище» ІХ-ХІІІ століття в с. Чарторийськ не розроблялася, як наслідок, відомості до Державного земельного кадастру, як про землі історико-культурного призначення під вказаними об`єктом не внесено.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України “Про прокуратуру” та статтею 53 КАС України.
Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Як визначено частинами 4 та 5 статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України “Про охорону культурної спадщини” (далі - Закон №1805- III).
Згідно з статтею 1 Закону №1805-ІІІ охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Як передбачено підпунктами 1, 2 частини 1 статті 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; подання пропозицій центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього.
Відповідно до Положення про Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації від 25.05.2021 №285 (далі – Положення), Управління є структурним підрозділом Волинської обласної державної адміністрації, утворюється головою Волинської обласної державної адміністрації, входить до її складу і в межах Волинської області забезпечує виконання покладених на управління завдань. 
Згідно з пунктом 4 Положення Управління у межах своєї компетенції забезпечує реалізацію державної політики у сфері культури та мистецтв, бібліотечної та клубної справи, охорони культурної спадщини, мистецької освіти, державної мовної політики, національної музейної політики, релігії, міжнаціональних відносин, захисту прав національних меншин та прав громадян на свободу світогляду і віросповідання на території Волинської області.
Відповідно до пункту 6 Положення основними завданнями управління відповідно до покладених на нього повноважень у галузі культури, з питань релігій та національностей є, зокрема, забезпечення реалізації державної політики в галузі культури, охорони культурної спадщини на території Волинської області.
До завдань Управління також віднесено формування та подання у встановленому порядку Міністерству культури та інформаційної політики України пропозицій щодо: формування державної політики у сфері культури та мистецтва, охорони культурної спадщини; занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації є органом, який спеціально уповноважений державою на виконання функцій у спірних правовідносинах.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Враховуючи вищенаведене, звернення прокурора з даним позовом зумовлено бездіяльністю уповноваженого органу - Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації на звернення до суду з відповідним позовом до органу місцевого самоврядування, та необхідністю врегулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеним учасниками справи, суд зазначає таке.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1805-III:
- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;
- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.
Згідно зі статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону №1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини
Відповідно до статті 13 Закону №1805-III об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до статті 1 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами
Відповідно до статті 5 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.
У відповідності до частини 1 статті 11 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Згідно з підпунктом 10 пункту “б” статті 32 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.
Відповідно до пункту 1 Розділу IV Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 №158, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.04. 2013 за №528/23060 (далі - Порядок №158) для розгляду питання занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру Ініціатором подаються Мінкультури такі документи: подання за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, засвідчене підписом керівника установи, організації, що виступає Ініціатором; облікова документація.
Відповідно до пункту 1 Розділу III Порядку №158 облікова документація складається на об`єкт культурної спадщини та містить дані щодо його цінності, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність, етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень (далі - облікова документація)
У відповідності до пункту 3 розділу III Порядку №158 облікова документація складається з: облікової картки за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; історичної довідки; матеріалів фотофіксації сучасного стану об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото інтер`єрів, фото загроз (дії негативних чинників); акта стану збереження за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №158 система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів із взяття на облік об`єкта культурної спадщини, оформлення облікової документації, занесення чи незанесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, інвентаризації об`єктів культурної спадщини, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, формування облікових справ та внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру).
Відповідно до пункту 5 Порядку визначення категорій пам`яток, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №452 від 22.05.2019, попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам, визначеним у пунктах 3 і 4 цього Порядку, проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується Мінкультури.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на Камінь-Каширську районну військову адміністрацію покладається обов`язок виготовлення облікової документації на кожен із об`єктів культурної спадщини місцевого значення, що знаходяться в адміністративних межах Маневицької територіальної громади.
Отже, невиконання відповідачем обов`язку по виготовленню облікової документації на об`єкт культурної спадщини місцевого значення, а саме: пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття, яка розташована в с. Чарторийськ Маневицької територіальної громади Камінь-Каширського району (охоронний номер 220), свідчить про бездіяльність відповідача, яку слід визнати протиправною.
З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.
Керуючись статтями 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Камінь-Каширської районної державної адміністрації з приводу невжиття заходів із виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття, яка розташована в с. Чарторийськ Маневицької територіальної громади (охоронний номер 220), а також Камінь-Каширського району невнесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття (охоронний номер 220) до Державного земельного кадастру.
Зобов`язати Камінь-Каширську районну державну адміністрацію відповідно до вимог чинного законодавства України вчинити дії, спрямовані на виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ-ХІІІ століття, яка розташована в с. Чарторийськ Маневицької територіальної громади Камінь-Каширського району (охоронний номер 220), а також на внесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Городище ІХ ХІІІ століття, яка розташована в с. Чарторийськ Маневицької територіальної громади Камінь-Каширського району (охоронний номер 220) до Державного земельного кадастру.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Камінь-Каширська районна військова адміністрація (44501, Волинська область, Камінь-Каширський район, місто Камінь-Каширський, вулиця Воля, будинок 2, код ЄДРПОУ 04051371).

Суддя Ю.Ю. Сорока