Справа № 588/2083/25
провадження № 2/588/76/26
РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року          м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: 
головуючий суддя Лебедь О.В., 
за участю: секретар судового засідання Ноздріна В.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович до Тростянецького міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:
Позиції сторін
Представник позивачів адвокат Сумцов Є.С. у листопаді 2025 року звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , спадкоємцями за законом після смерті якого є його донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропая В.В. з проханням видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки земельної ділянки наданої спадкодавцю на право постійного користування землею, що розташована на території Буймерської сільської ради після смерті ОСОБА_4 , проте останній було відмовлено, оскільки відсутній документ посвідчуючий право власності на земельну ділянку.
Так, на підставі рішення виконавчого комітету Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 29 листопада 1994 року ОСОБА_4 за його життя було надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,90 га, яка розташована на території Буймерської сільської ради, що посвідчене виданим державним актом на право постійного користування землею серії СМ № 00377
Посилаючись на указані обставини, представник позивачів просить суд:
1) визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частку у праві постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00377, виданого Буймерською сільською Радою народних депутатів 20 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25; 
2) визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частку у праві постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00377, виданого Буймерською сільською Радою народних депутатів 20 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25; 
3) визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частку у праві постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00377, виданого Буймерською сільською Радою народних депутатів 20 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25. 
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 28.11.2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 23.12.2025.
Представник позивачів ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Представниця Тростянецької міської ради до судового засідання подала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги визнає у повному обсязі.
Потокольними ухвалами суду від 23.12.2025, 19.01.2026, 12.02.2026 відкладено підготовче судове засідання у зв`язку із витребуванням доказів.
Ухвалою суду від 26.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.04.2026.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію позивачки та її представника, покази свідків та позицію представниці відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду
Судом установлено, що позивачами є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Буймер Тростянецького району Сумської області (а.с. 5, 13, 14); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Буймер Тростянецького району Сумської області (а.с. 8, 13, 16); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Буймер Тростянецького району Сумської області (а.с. 11, 13, 17).
З державного акта на право постійного користування землею серії СМ №00377 від 20.10.2001 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25, вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Буймерської сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 29.11.1994 було надано у постійне користування земельну ділянку, для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,90 га, яка розташована на території Буймерської сільської ради (а.с. 19).
Із відповіді державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 03.12.2025 вбачається, що від імені ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 175/2020 та видані свідоцтва за заповітом на ім`я ОСОБА_1 на земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського господарства та на ім`я ОСОБА_2 на трактор (а.с. 36-38). 
Тростянецька міська рада 02.03.2026 надала відповідь про те, що заповіти складені від імені ОСОБА_4 , посвідчені Буймерською сільською радою не можуть бути надані, оскільки внаслідок ракетного удару 11.03.2024 по с. Буймер Сумської області відбулося пряме влучання у приміщення будівлі старостату, внаслідок чого будівля була зруйнована, а документи знищені (а.с. 75-79).
Отже спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , є його дружина та діти. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Нотаріусом було відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутній документ посвідчуючий право власності на земельну ділянку (а.с. 18).
На час набуття ОСОБА_4 права постійного користування спірною земельною ділянкою був чинний Земельний кодекс України від 18 грудня 1990 року(далі -ЗК України 1990 року), яким було закріплено право колективної і приватної власності громадян на землю, зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття 6).
Положеннями статті 7 ЗК України 1990 року передбачалося, що громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства із земель, що перебувають у державній власності, земля також надавалася у постійне користування (без заздалегідь установленого строку), а для городництва, сінокосіння, випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства - у тимчасове користування (короткострокове - до трьох років і довгострокове - від трьох до двадцяти п`яти років).
Стаття 22 ЗК України 1990 року (чинна на час видачі ОСОБА_4 , державного акта) встановлювала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Отже, ЗК України 1990 року передбачав право фізичних осіб набувати земельні ділянки у постійне користування (як окремий правовий титул) для ведення особистого підсобного господарства.
ОСОБА_6 за життя відповідно до статті 7, 22 ЗК України 1990 року набув право постійного користування спірною земельною ділянкою площею 0,90 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Буймерської сільської Ради народних депутатів від 29.11.1994, яке виникло у нього після одержання Державного акта на право постійного користування землею серії СМ №00377 від 20.10.2001 року.
Водночас, після набрання чинності з 01.01.2002 Земельним кодексом України від 25.10.2001 фізичні особи були виключені із суб`єктів, які можуть мати земельні ділянки на праві постійного користування.
Так, згідно зі статтею 92 Земельного кодексу України 2001 року право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Перелік суб`єктів, які набувають право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності, який визначено частиною 2 статті 92 Земельного кодексу України 2001 року постійно розширюється і зазнає змін, не містить фізичних осіб щодо прав постійного користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення.
Пунктом 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України 2001 року у редакції, яка діяла з 01.01.2002 до 22.09.2005, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.
Проте Конституційний Суд України рішенням № 5-рп/2005 від 22.09.2005 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України 2001 року щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.
Таким чином, користувачі земельних ділянок, право яких посвідчене державним актом на право постійного користування землею, не можуть бути позбавлені права користування і не зобов`язані переоформити його на право власності чи укласти договір оренди земельної ділянки.
На правовідносини щодо такого володіння поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції та статтею 41 Конституції України. Ці норми не лише гарантують право постійного користування землею (як різновид мирного володіння майном в розумінні Конвенції та як речове право, захищене статтею 41 Конституції України), а й обмежують у можливості припинити відповідне право.
Отже, дії державних органів щодо надання земельних ділянок громадянам у постійне користування були припинені, проте ті особи, які набули це право у встановленому законом порядку, зберегли його, оскільки законодавство не містить норми, яка дозволяла б припинити право громадянина України постійного користування земельною ділянкою, а тому таке право є дійсним.
Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України та частини другої статті 102 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може передаватися у порядку спадкування.
При цьому згідно з частиною другою статті 395 ЦК України законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Не входять до складу спадщини права та обов`язки,що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права;2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).
Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут) (стаття 1225 ЦK України).
Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України спадкоємець стає учасником правовідношення з постійного користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 368/54/17, яка конкретизована постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц.
Так, відповідно до пункту 59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, в якому викладено висновки щодо застосування норм права, статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.
Отже, належне ОСОБА_4 право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, розташованою на території Буймерської сільської ради (на даний час територія Тростянецької об`єднаної територіальної громади Сумської області), яка надана для ведення особистого підсобного господарства, на підставі рішення Буймерської сільської Ради народних депутатів від 29.11.1994 року, як майнове право, увійшло до складу спадщини після його смерті та може успадковуватися на загальних підставах.
Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Враховуючи установлені судом обставини, а також вимоги викладеного чинного законодавства позивачі, як спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , мають право на спадкування права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, розташованою на території Буймерської сільської ради (на даний час територія Тростянецької об`єднаної територіальної громади Сумської області), для ведення особистого підсобного господарства, яке належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ №00377 від 20.10.2001.
Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович до Тростянецького міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частку у праві постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00377, виданого Буймерською сільською Радою народних депутатів 20 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25. 
Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частку у праві постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00377, виданого Буймерською сільською Радою народних депутатів 20 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25. 
Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частку у праві постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00377, виданого Буймерською сільською Радою народних депутатів 20 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25. 
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони:
позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідач Тростянецька міська рада Сумської області, адреса місцезнаходження: вул. Миру, 6, м. Тростянець, Сумська область, 42600, ЄДРПОУ 24006361.

Суддя О.В. Лебедь