ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №505/2669/24
Провадження №1-кп/505/435/2026
29.06.2026 року Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024166180000251 від 18.06.2024 року, відносно: 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування та прокурором – процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 390-1 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку, передбаченому ст.. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
14 травня 2024 року Котовським міськрайонним судом відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис № 505/1718/24, яким встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та направлено останнього до Подільської міської ради Подільського району Одеської області для проходження корекційної програми, як особи, що вчиняє домашнє насильство в сім`ї терміном на 6 (шість) місяців.
15.05.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з рішенням суду, з умовами обмеження, обов`язками та юридичними наслідками у разі їх порушення.
Однак, в порушення вимог встановлених обмежувальним приписом Котовського міськрайонного суду № № 505/1718/24 від 14 травня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок проходження програми для кривдників та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від її проходження, діючи умисно, з метою ухилення від проходження програми для кривдників, маючи реальну можливість для її проходження, 27.05.2024 перебуваючи у приміщенні Подільської міської ради Подільського району Одеської області в присутності практичного психолога Подільського міського центру соціальних служб, без поважних причин відмовився від проходження корекційної програми, як особи, що вчиняє домашнє насильство в сім`ї, про що власноруч написав заяву, яку засвідчив особистим підписом.
Умисні дії  ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, тобто як умисне ухилення від проходження програми для кривдників щодо якої такі заходи застосовані судом.
Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 14 травня 2024 року Котовським міськрайонним судом відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 505/1718/24) та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 терміном на 6 (шість) місяців, а саме: заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_5 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
15.05.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з рішенням суду, з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення.
Однак, 21.05.2024 року близько 17 години ОСОБА_3 , прибув до місця проживання ОСОБА_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису № 505/1718/24 від 14.05.2024 виданого Котовським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 (шість) місяців.
Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Котовського міськрайонного суду № 505/1718/24 від 14.05.2024, яким останньому заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6(шість) місяців, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 21.05.2024 року близько 17 години прибув до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив із ОСОБА_5 сварку що супроводжувалася погрозами фізичної розправи.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, тобто як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.
Окрім цього, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 14 травня 2024 року Котовським міськрайонним судом відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 505/1718/24) та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 терміном на 6 (шість) місяців, а саме: заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_5 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
15.05.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з рішенням суду, з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення.
Однак, 07.06.2024 року близько 16:30 години ОСОБА_3 , прибув до місця проживання ОСОБА_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису № 505/1718/24 від 14.05.2024 виданого Котовським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 (шість) місяців.
Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Котовського міськрайонного суду № 505/1718/24 від 14.05.2024, яким останньому заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6(шість) місяців, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 07.06.2024 року близько 16:30 години прибув до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив із ОСОБА_5 конфлікт що супроводжувався образами у бік останньої.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, тобто як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.
Також, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 14 травня 2024 року Котовським міськрайонним судом відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 505/1718/24) та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 терміном на 6 (шість) місяців, а саме: заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_5 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
15.05.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з рішенням суду, з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення.
Однак, 13.06.2024 року близько 15 години ОСОБА_3 , прибув до місця проживання ОСОБА_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису № 505/1718/24 від 14.05.2024 виданого Котовським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 (шість) місяців.
Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Котовського міськрайонного суду № 505/1718/24 від 14.05.2024, яким останньому заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6(шість) місяців, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 13.06.2024 року близько 15 години прибув до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив із ОСОБА_5 сварку.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, тобто як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.
Разом з тим, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 14 травня 2024 року Котовським міськрайонним судом відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 505/1718/24) та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 терміном на 6 (шість) місяців, а саме: заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_5 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
15.05.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з рішенням суду, з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення.
Однак, 16.06.2024 року близько 16:30 години ОСОБА_3 , прибув до місця проживання ОСОБА_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису № 505/1718/24 від 14.05.2024 виданого Котовським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 (шість) місяців.
Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Котовського міськрайонного суду № 505/1718/24 від 14.05.2024, яким останньому заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6(шість) місяців, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 16.06.2024 року близько 16:30 години прибув до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив із ОСОБА_5 конфлікт що супроводжувався нецензурною лайкою у бік останньої.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України.
До того ж, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 14 травня 2024 року Котовським міськрайонним судом відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 505/1718/24) та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 терміном на 6 (шість) місяців, а саме: заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_5 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
15.05.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з рішенням суду, з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення.
Однак, 23.06.2024 року близько 15:30 години ОСОБА_3 , прибув до місця проживання ОСОБА_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису № 505/1718/24 від 14.05.2024 виданого Котовським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 (шість) місяців.
Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Котовського міськрайонного суду № 505/1718/24 від 14.05.2024, яким останньому заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6(шість) місяців, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 23.06.2024 року близько 15:30 години прибув до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив із ОСОБА_5 конфлікт що супроводжувався образами у бік останньої.
Умисні дії, ОСОБА_3 кваліфікуються як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України.
Також, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 14 травня 2024 року Котовським міськрайонним судом відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 505/1718/24) та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 терміном на 6 (шість) місяців, а саме: заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_5 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
15.05.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з рішенням суду, з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення.
Однак, 30.06.2024 року близько 14:20 години ОСОБА_3 , прибув до місця проживання ОСОБА_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису № 505/1718/24 від 14.05.2024 виданого Котовським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 (шість) місяців.
Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Котовського міськрайонного суду № 505/1718/24 від 14.05.2024, яким останньому заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6(шість) місяців, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 30.06.2024 року близько 14:20 години прибув до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив із ОСОБА_5 конфлікт що супроводжувався погрозами у бік останньої.
Умисні дії, ОСОБА_3 кваліфікуються як умисне невиконання обмежувального припису особою щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, то прокурор просить розглянути матеріали кримінального провадження № 12024166180000251 від 18.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні. 
Потерпіла ОСОБА_5 надала письмову заяву на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, де написала, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, яке кваліфікується, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом та умисне невиконання обмежувального припису особою щодо якої такі заходи застосовані судом, він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві зазначив про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві захисником ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.. 390-1 КК України, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, а саме умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом та умисне невиконання обмежувального припису особою щодо якої такі заходи застосовані судом.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом та умисне невиконання обмежувального припису особою щодо якої такі заходи застосовані судом.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_3 з 2023 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий, його поведінку під час та після вчинення кримінального проступку та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 390-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті), з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч. 2 ст. 59-1 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обмежень, які встановлені у ч. 5ст. 59-1 КК України, щодо неможливості призначення покарання у виді пробаційного нагляду, судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.
Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.
На підставі п. 1,2,3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суду Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7