Справа № 462/2972/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова
в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.
за участю секретаря судових засідань - Сеньків Х.М.
позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката Мисенко С.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в: 

Позивач ОСОБА_1 поштовим зв`язком звернувся до суду із позовом, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 : свідоцтва право на спадщину за законом, виданого Другою Львівською державною нотаріальною конторою 31 березня 1997 року у спадковій справі № 76/97, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1001 серія ААЕ № 063481; Реєстраційного посвідчення Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 14 квітня 1997 року про реєстрацію права особистої власності із записом в реєстрову книгу № 9 за реєстровим № 991 серія КММ № 000660; Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ № 803049, виданого Головою Рудненською селищною Радою народних депутатів 23 березня 1998 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 543; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем смт. Рудне міста Львова, РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок садибного типу, адреса об`єкта (місце розташування) АДРЕСА_1 , який складається з коридору пл. 16,0 кв.м., кухні пл. 11,5 кв.м., коридору пл. 5,6 кв.м., комірки пл. 4,7 кв.м., підвалу пл. 11,5 кв.м., загальною площею 76,5 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м., допоміжною площею 21,5 кв.м., літніх неопалювальних приміщень пл. 11,5 кв.м., та господарчими будівлями: тамбуром пл. 13,7 кв.м., погріба пл. 17.6. кв.м., сходами пл. 7,4 кв.м., сараєм пл. 28,0 кв.м., вбиральнею пл. 1 кв.м., огорожею пл. 103,9 кв.м., воротами пл. 8,0 кв.м., хвірткою пл. 1 кв.м., замощенням пл. 22,8 кв.м., колодязем пл. 12.0 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем смт. Рудне міста Львова, РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0686 га, кадастровий номер: 4610165500:02:001:0278, вид цільового призначення земельної ділянки :02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , який за життя, 22 травня 2003 року, на випадок своєї смерті склав заповіт на його, ОСОБА_1 , 1964 року народження, користь. Після смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_4 , він подав до Другої львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1937 року народження, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: житловий будинок 
АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0686 га, цільове призначення якої – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за вищевказаною адресою, кадастровий номер земельної ділянки: 4610165500:02:001:0278; грошові вклади, з відповідними відсотками та усіма компенсаційними нарахуваннями. Другою львівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 340/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . У відповідь на подану ним заяву № 401 від 30 вересня 2025 року про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав повідомлення Державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області за вих. № 1064/02-14 від 30 вересня 2025 року, згідно змісту якого нотаріус зазначила про неможливість оформлення його спадкових прав, оскільки наявні розбіжності у право встановлювальних документах в імені спадкодавця ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 , адреси місця розташування спадкового майна та місця реєстрації проживання на час його смерті по вулиці: Виїздна–Виїзна, неспівпадіння площ земельної ділянки, не відповідність інформації щодо самовільно побудованих приміщень, споруд, тощо. Оскільки допущені у правовстановлюючих документах батька описки створюють йому як єдиному спадкоємцю труднощі в оформленні спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 , просить позов задовольнити. Вказує, що самочинного будівництва у спадковому майні немає, будинок побудовано у 1970 році та при цьому внутрішнє переобладнання будинку відбувалось без втручання в несучі конструкції, а тому не потребувало дозвільних документів на їх проведення, переобмірів та перерахунку площ. Відтак, просить також визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу, адреса об`єкта (місце розташування): АДРЕСА_2 та земельну ділянку пл. 0.0686 га, цільове призначення: 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610165500:02:001:0278.
Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 13.04.2026 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачу надано п`ятиденний строк для усунення недоліків позову. 
20.04.2026 позивачем, на виконання ухвали суду від 13.04.2026, подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.04.2026 відкрито загальне провадження у вказаній справіта з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. 
15.05.2026 ухвалою суду задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування спадкової та інвентаризаційних справ у межах розгляду цивільної справи № 462/2972/26 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Постановлено витребувати у Другої Львівської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: м. Львів, вул. Степана Бандери, 3) належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та з Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 54), інвентаризаційну справу на об`єкт нерухомого майна – житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.06.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених ним у позовній заяві та просив суд позов задовольнити. 
Представник позивача – адвокат Мисенко С.А. у судовому засіданні позицію свого довірителя та заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов ОСОБА_4 задовольнити, оскільки врегулювати спір та оформити спадкові права у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості. 
Представник відповідача належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, разом з тим скористався правом подати письмові додаткові пояснення, у яких просив проводити розгляд справи без участі представника Львівської міської ради.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Згідно із положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Із врахуванням наведеного, оскільки неявка належним чином повідомленого представника Львівської міської ради не перешкоджає розгляду справи по суті, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності представника відповідача. 
У поданих до суду 01.06.2026 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» додаткових поясненнях, представник відповідача вказує, що за матеріалами справи вбачається, що позивач у справі як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті останнього та від вказаної спадщини не відмовлявся. Згідно з вимогами статті 1297 ЦК України він звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, проте отримав відмову нотаріуса, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Тобто його право власності на спадкове майно за заповітом, як спадкоємця майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Відтак, оскільки у даному випадку права та інтереси Львівської міської ради жодним чином не порушуються, заперечення щодо заявлених позовних вимог у відповідача відсутні. Просив прийняти законне та обґрунтоване рішення за відсутності уповноваженого представника. 
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали цивільної справи, копію спадкової справи № 340/2014 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Згідно з ч. 1 статті 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
За матеріалами справи, зокрема копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , виданого 12 лютого 2014 року Виконавчим комітетом Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Рудне Львівської області помер ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 07.
Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 , за вказаною адресою були зареєстровані: власник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Мшана Городоцького району, паспорт серії НОМЕР_3 , знятий з реєстрації 05.03.2014 як померлий, та дружина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знята з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_8 як померла.
Згідно із записів у будинковій книзі, ОСОБА_2 зазначено власником будинку АДРЕСА_1 , за відомостями ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризац3ії та експертної оцінки», на основі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 2-ою Львівською державною нотаріальною конторою 31.03.1997, р.№1-1001. 
Технічна документація (інв. № 99 від 31.03.2015) із землеустрою виготовлялась Львівським міським виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі, яка надана у власність для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 . 
Згідно із змісту заповіту від 22.05.2023, посвідченого державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Лютою Л.А., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народився в с. Мшана Городоцького району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (власний) на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі все, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1 . 
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку кадастровий номер № 4610165500:02:001:0278 за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належало ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на підставі Державного акта від 23.03.1998 серія ЛВ № 803049.
Окрім того, як вбачається із матеріалів спадкової справи № 340/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в такій міститься довідка № 192 від 17.02.2015, видана Виконавчим комітетом Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, згідно змісту якої чоловік ОСОБА_6 – ОСОБА_2 дійсно проживав і був постійно прописаний за адресою: АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно із відповіді Офісу агломерації та розвитку громад Львівської міської ради від 14.08.2025 № 38-вих-118704, наданої на запит Другої Львівської державної нотаріальної контори встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований 07.12.1970 та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ) згідно будинкової книги, виданої 30.11.2012 обласним управлінням житлово-комунального господарства Львівського обласного державного комунального БТІ та ЕО, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована 20.06.1997 та знята з реєстрації 20.01.2016). 
Відомостями Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00047725044 та копією свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_4 , виданого 29.03.1996 підтверджується факт реєстраці шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Мшана Городоцького району Львівської області, та ОСОБА_7 (після укладення шлюбу – ОСОБА_8 ). Місцем проживання ОСОБА_2 , згідно із Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного тану громадян щодо актового запису про шлюбу, зазначено: АДРЕСА_1 . 
У відповідності до свідоцтва про народження, серія НОМЕР_5 , встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_1 , матір`ю якого зазначена ОСОБА_9 , місце проживання якої: селище Рудно Залізничного району м. Львова. 
Як вбачається із матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 звернувся у Другу львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . При цьому, вказав, що на день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,0686, яка надана для обслуговування вказаного вище житлового будинку; грошові вклади, з відповідними відсотками та усіма компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться в територіально-відокремленому без балансовому відділенні ОБ № 10013 міста Львова та належали спадкодавцю на підставі ощадної книжки. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України немає. 
Так, згідно з копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_6 , виданого 16 січня 2016 року Виконавчим комітетом Рудненської селищної ради Залізничного району встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у смт. Рудне, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. 
30 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся у Другу львівську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 . 
Поруч з цим, 30 вересня 2025 року у відповідь на заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , Друга львівська державна нотаріальна контора надала ОСОБА_1 повідомлення, згідно із змісту якого заявнику вказано на розбіжності у документах, а саме у заповіті, посвідченого державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Львівської області 22.05.2003, свідоцтві про смерть, серії НОМЕР_2 від 12.02.2014, Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб анкетні дані спадкодавця зазначено як ОСОБА_2 , натомість у правовстановлюючих документах: свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори 31.03.1997, Реєстраційному посвідченні, виданого Управлінням житлово-комунальним господарством Львівської обласної державної адміністрації Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 14.04.1997, Державному акті на право приватної власності на землю серія ЛВ № 803049, виданого Головою Рудненської селищної ради народних депутатів 23.03.1998, анкетні дані спадкодавця вказані як ОСОБА_10 . Крім того, наявні розбіжності у зазначенні у документах назви вулиці, на якій знаходиться спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , а саме: наявні записи як « ОСОБА_11 », та як «Виїздна» у смт. Рудне. 
Так, із оглянутих судом реєстраційного посвідчення, виданого 14 квітня 1997 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки вбачається, що Львівським обласним бюро технічної інвентаризації посвідчено, що жилий будинок (будинковолодіння), розташований у АДРЕСА_1 в цілому зареєстрвоаний за ОСОБА_10 на праві особистої власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Львівською держнотконторою 31.03.1997 р.№ 1-1001, та що здійснено запис у реєстрову книгу № 9 за реєстровим № 991. 
У відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ № 803049, таке було видано головою Рудненської селищної Ради народних депутатів Михайлишину Зеновію Михайловичу, який мешкає АДРЕСА_1 на підтвердження того, що на підставі рішення виконкому Рудненської селищної Ради народних депутатів № 146 від 27 грудня 1997 року йому передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0686 гектарів у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 543.
Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.03.1997, серія ААЕ № 063481, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1001, державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори у межах спадкової справи № 76/97 посвідчено, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_12 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 , є її чоловік: ОСОБА_10 , який проживає у АДРЕСА_1 вл. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається із: цегляного жилого будинку зі всіма господарськими будівлями, що знаходиться під АДРЕСА_1 , Рудно, який розміщений на земельній ділянці, площею 703 кв.м. і складається з двох жилих кімнат, площею 32 кв.м. і кухні. До будинку відносяться металевий сарй, деревяна вбиральня, металева огорожа, ворота, бетонне замощення. 
Оцінюючи зібрані у матеріалах справи в їх сукупності докази, в тому числі серед іншого щодо зареєстрованого місця проживання, родинних відносин особи, суд приходить до висновку, щонезважаючи на наявну розбіжність у написанні імені спадкодавця гр. ОСОБА_2 як « ОСОБА_13 », замість правильного « ОСОБА_14 », а також назви вулиці на якій, зокрема розташоване спадкове майно, як « ОСОБА_15 », замість правильного « ОСОБА_11 », за встановленими під час судового розгляду обставин справи, очевидним є, що такі розбіжності є технічними описками, а Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданим Другою Львівською державною нотаріальною конторою 31 березня 1997 року у спадковій справі 76/97, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1001 серія ААЕ № 063481; Реєстраційне посвідчення Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 14 квітня 1997 року про реєстрацію права особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що записано в реєстрову книгу № 9 за реєстровим № 991, Державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ № 803049, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 543, видані на ім`я ОСОБА_10 належали ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Що стосується зазначення у Свідоцтві про право на спадщину за законом серія ААЕ № 063481, виданому 31.03.1997 державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори у спадковій справі № 76/97, площі земельної ділянки на АДРЕСА_1 , на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , у розмірі 703 кв.м., слід враховувати, що саме Державним актом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 803049, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 543, виданим безпосередньо ОСОБА_2 за відомостями Плану зовнішніх меж земельної ділянки останньому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0686 гектарів. 
Згідно представлених суду технічного завдання на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 за Державним актом на право приватної власності на землю № 543, реєстраційним посвідченням № 991 від 14.04.1997 площа земельної ділянки встановлена у розмірі 0,0686 га, що підтверджується і кадастровим планом вказаної земельної ділянки, за яким, зокрема площа капітальної забудови: 0,0113, прибудинкова територія: 0,0573, разом: 0,0686 та наявні обмеження у межах червоних ліній – 0,0050. 
Відтак, за висновком Відділу Держземагентства у м. Львові Львівської області про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Відділом було погоджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ділянки в натурі (на місцевості) з метою присвоєння кадастрового номера земельній ділянці площею 0,0686 га для обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 . 
Саме у вказаному розмірі – площею 0,0686 га, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, за кадастровим номером: 4610165500:02:001:0278 зареєстровано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , із вказівкою про наявність обмежень у використанні земельної ділянки у розмірі 0,0019 га та 0,0031 га. 
Звертаючись до Другої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 серед спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 вказував земельну ділянку саме у розмірі 0,0686 га, яка надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що повністю узгоджується із представленими документами на вказану земельну ділянку, водночас можливості внесення будь-яких виправлень чи уточнень до свідоцтва про право на спадщину, виданому у 1997 році, у позасудовому порядку позивач позбавлений. 
Таким чином, аналізуючи наведені обставини, беручи до уваги також те, що встановлення фактів належності спадкодавцю правовстановлюючих документів для заявника має важливе юридичне значення, зважаючи, що нотаріус своїм повідомленням від 30 вересня 2025 року повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 з огляду, зокрема на наявні розбіжності у документах, а самостійно усунути такі розбіжності позивач позбавлений можливості, відтак наявні перешкоди в оформленні його спадкових прав, суд приходить до висновку про підставність заявлених ним позовних вимог щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів. 
У відповідності до норм ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1,3,5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За п. 23 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Так, рішенням Верховного Суду від 24.01.2017 у справі № 638/6703/16-ц зазначено, що в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Як вказує Верховний Суд у своїй постанові від 30 серпня 2023 року у справі № 712/9803/20 якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, навіть незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами.
Повідомленням державного нотаріуса Другої львівської державної нотаріальної контори від 30.09.2025 ОСОБА_1 щодо неможливості видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 серед іншого повідомлено як про причину відсутності підстав для видачі такого свідоцтва вказано на невідповідність інформації щодо самовільно побудованих приміщень, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 , після переобладнання кухні в житлову кімнату, складається із трьох житлових кімнат та кухні, загальна площа 76,5 кв.м., житлова площа 43,5 кв.м., до переобладнання будинок складався з двох кімнат та кухні, загальною площею 75,9 кв.м., житловою площею 32.0 кв.м. 
Так, згідно із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.1997, виданого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори у спадковій справі № 76/97 таке було видане ім`я ОСОБА_2 на цегляний жилий будинок зі всіма господарськими будівлями, що знаходяться під АДРЕСА_1 і складається з двох жилих кімнат, площею 32 кв.м. та кухні. До будинку відносяться металевий сарай Б, дерев`яна вбиральня В, металеві огорожа, ворота І,2, бетонне замощення І.
Згідно із Будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 , такий на 31.03.1997 за даними інвентаризації по житловій площі складає 32,0 кв., загальна площа будинку 76,5 кв.м. 
Відповідно до технічного паспорта інвентарний номер №70, реєстровий номер 991 від 17.03.1997 на жилий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа такого становить 76,5 кв.м., житлова площа – 43,5 кв.м. Будинок складається із підвалу, коридору 6,0 кв.м., кухні, 3-ох житлових кімнат, коридору 5,6 кв.м., кладової 4,7 кв.м.
За технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 станом на 08.01.2025, загальна площа такого становить 76,5 кв.м., житлова площа 43,5 кв.м. та складається із коридору, кухні, трьох житлових кімнат, коридору, комірки, підвалу. 
Господарські будівлі до будинку: тамбур пл. 13,7 кв.м., погріб пл. 17.6. кв.м., сходи пл. 7,4 кв.м., сарай пл. 28,0 кв.м., вбиральня, огорожа пл. 103,9 кв.м., ворота пл. 8,0 кв.м., огорожа пл. 103,9 кв.м., хвіртка, замощення пл. 22,8 кв.м., колодязь пл. 12.0 кв.м. 
Оглянутими матеріалами інвентаризаційної справи встановлено, що за актом біжучих змін станом на 23.12..2014 при обстеженні будинку АДРЕСА_1 , змін не виявлено. Загальна площа будинку 76,5 кв.м., житлова-43,5 кв.м., складається з трьох житлових кімнат, кухні.
Довідкою ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 23.12.2014 встановлено, що до переобладнання будинок складався із двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 75,9 кв. і житловою площею 32,0 кв.м. На земельній ділянці знаходяться житловий будинок, сарай, вбиральня, огрожа, ворота, хвіртка, колодязь, замощення.
Відповідно до довідки № 1/4912 від 08.01.2025 уточнено, що до внутрішнього переобладнання житловий будинок складався з двох житлових кімнат, площею 32,0 кв.м., та кухні загальною площею 75,9 кв.м., дане переобладнання проведено без втручання у несучі конструкції та не потребує дозвільних документів на проведення, переобмірів та перерахунку площ. Окрім цього, до будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди: сарай, вбиральні, огорожі, ворота, хвіртка, колодязь та замощення. 
Суд звертає увагу, що згідно статті 100 Житлового Кодексу України, виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. 
Відповідно до Постанови КМУ від 7 червня 2017 р. № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», до цього переліку відносяться: роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками; заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції; реконструкція, капітальний ремонт внутрішніх систем: опалення, у тому числі що передбачає встановлення або заміну обладнання індивідуальних теплових пунктів, заміна трубопроводів систем опалення, балансування систем опалення, встановлення балансувальних клапанів та/або витратомірів, зміна типу систем опалення з однотрубної на двотрубну та/або з вертикальної на горизонтальну, встановлення та/або заміна опалювальних приладів, обладнання опалювальних приладів автоматичними регуляторами температури в приміщеннях, встановлення та заміна приладів-розподілювачів та іншого обладнання регулювання і обліку теплової енергії; вентиляції; водопостачання та водовідведення, у тому числі трубопроводів; силових та слабкострумових систем, які забезпечують функціонування будівель і споруд.
У відповідності зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно із частинами першою та другою статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведені вище норми Закону, зважаючи на наявну у позивача технічну документацію на житловий будинок АДРЕСА_1 , встановлений факт проведення переобладнання такого будинку із дотриманням вимог, визначених ст. 100 Земельного кодексу України, Постановою КМУ від 7 червня 2017 р. № 406, а тому не потребувало дозвільних документів на їх проведення, будинок побудовано до 1992 року, суд приходить до висновку про підставність визнання права власності, в порядку спадкування,на такий будинок, оскільки у даному випадку визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задоволити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Львівською державною нотаріальною конторою 31 березня 1997 року у спадковій справі № 76/97, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1001 серія ААЕ № 063481; 
Реєстраційного посвідчення Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 14 квітня 1997 року про реєстрацію права особистої власності із записом в реєстрову книгу № 9 за реєстровим № 991 серія КММ № 000660; 
Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ № 803049, виданого Головою Рудненської селищної Ради народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 543.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу, адреса об`єкта (місце розташування) АДРЕСА_1 , який складається з коридору пл. 16,0 кв.м., кухні пл. 11,5 кв.м., коридору пл. 5,6 кв.м., комірки пл. 4,7 кв.м., підвалу пл. 11,5 кв.м., загальною площею 76,5 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м., допоміжною площею 21,5 кв.м., літніх неопалювальних приміщень пл. 11,5 кв.м., та господарчими будівлями: тамбур пл. 13,7 кв.м., погріб пл. 17.6. кв.м., сходи пл. 7,4 кв.м., сарай пл. 28,0 кв.м., вбиральня, огорожа пл. 103,9 кв.м., ворота пл. 8,0 кв.м., хвіртка пл. 1 кв.м., замощенн пл. 22,8 кв.м., колодязь пл. 12.0 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем смт. Рудне міста Львова, РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0686 га, кадастровий номер: 4610165500:02:001:0278, вид цільового призначення земельної ділянки:02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт: НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 вл.

Відповідач: Львівська міська рада, ЄДРПОУ: 04055896, місцезнаходження за адресою: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1. 
Повне рішення суду складено 25.06.2026.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз
З оригіналом згідно.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/2972/26. 
Суддя Б.М. Гедз