Справа № 314/5560/25
Провадження № 3/314/137/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2026        м. Вільнянськ 
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді Швець О.В.,
секретар судового засідання Павлівська І.В.,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю захисника Деревського С.В.,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 526150 від 28.11.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, водій  ОСОБА_1 , 28.11.2025 о 12:56 у с. Михайло-Лукашеве по вул. Стадіонна, 41 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під час безперервної відеозйомки. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР України. Чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Деревський С.В., 23.12.2025 надав суду клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Деревський С.В., 25.03.2026 надав суду клопотання про закриття провадження у справі, у якому заперечував правомірність складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно його довірителя, посилаючись на ряд суттєвих порушень, допущених працівниками поліції при його складанні. Просив провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Крім цього, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Деревський С.В., 13.05.2026 надав суду клопотання про виклик та допит у судовому засіданні поліцейського офіцера громади СВГ ВнП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції Бєсєдіна Дмитра Олександровича.
У судовому засіданні адвокат Деревський С.В. подане клопотання підтримав, крім того, просив повторно викликати у якості свідка поліцейського офіцера громади СВГ ВнП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції Бєсєдіна Дмитра Олександровича. Просив долучити до матеріалів справи наказ начальника Департаменту патрульної поліції №1488 від 22.04.2025, обґрунтувавши тим, що поліцейський офіцер громади СВГ ВнП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, старший лейтенант поліції Бєсєдін Дмитро Олександрович не наділений правом зберігати, налаштовувати, видавати та приймати портативні відеореєстратори і карти пам`яті до них, обліковувати, зберігати та видавати інформацію, отриману на них. Крім цього, захисник наголосив на незаконній зупинці транспортного засобу, а відтак і всі подальші дії працівника поліції вважаються незаконними.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв 28.11.2025, крім того, під час перебування у транспортному засобі, свідок не бачила, що працівники поліції подавали сигнал про зупинку транспортного засобу.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого Постановою КМУ№ 1103 від 17 грудня 2008 року (зі змінами), передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 526150 від 28.11.2025; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.11.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом чергового поліцейського; рапортом поліцейського офіцера громади СВГ ВнП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 28.11.2025; довідкою інспектора САП ЗРУП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області; відеозаписом події, яка мала місце 28.11.2025, який узгоджується з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. 
Суд вважає, що клопотання захисника про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки відеозаписом зафіксовано рух транспортного засобу, який не зупинився на законну вимогу поліцейського, а продовжував подальший рух до моменту прибуття водієм до місця свого проживання. В подальшому водій, не виконавши законної вимоги поліцейського, та не надавши посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, залишив місце зупинки транспортного засобу та зайшов у власний гараж, що свідчить про поведінку, яка не відповідала обстановці. На неодноразові вимоги поліцейського повернутись на місце зупинки водій не реагував, та не повернувся для з`ясування обставин зупинки. Крім того, поліцейський неодноразово здійснював спроби, для можливості зв`язатись з правопорушником, зокрема повідомляв близьким родичам останнього про обов`язок ОСОБА_1 виконати законні вимоги поліцейського, а також те, що у водія вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння. Крім цього поліцейський неодноразово телефонував на мобільний телефон правопорушника, однак жодна зі спроб не надала результату.
Суд вважає, що вищезазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями намагався уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, що також підтверджується рапортом поліцейського офіцера громади СВГ ВнП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 28.11.2025 ОСОБА_3 , відповідно до якого 28.11.2025 о 12 год. 56 хв., під час несення служби на території обслуговування відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області спільно представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою виявлення осіб які порушують Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в с. Михайло-Лукашеве вул. Стадіонна буд. 41, було виявлено автомобіль «NISSAN X-TRAIL» державний номер НОМЕР_2 , який рухався з ознаками дорожньо-транспортної пригоди, а саме: на автомобілі був пошкоджений задній бампер. Зупинивши, даний автомобіль, водій одразу почав вести себе зухвало та агресивно та намагався сховатись в гаражі, біля якого здійснив зупинку, а також водій мав виражені ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та поведінку, що не відповідала обстановці. На неодноразові вимоги надати документи для перевірки відповідно до вимог п.п 2.4 ПДР України, водій не реагував та намагався уникнути спілкування. Згодом відкривши двері гаражу, водій надав реєстраційний документ на транспортний засіб та, закривши двері гаражу, сховався в будинку. Згодом із автомобіля вийшла жінка, яка назвалась родичкою водія та яка, зв?язавшись з останнім по телефону на його дозвіл, надала посвідчення водія для перевірки, проте водій відмовився спілкуватись навіть по телефону. Перевіривши особу згідно бази даних ІНП було встановлено, що за кермом перебував гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_4 , як особа яка порушує Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до того що гр. ОСОБА_4 не виходив з приміщення власного домоволодіння та відмовлявся від спілкування у будь-який спосіб. останнього не було сповіщено та доставлено для з?ясування всіх обставин події щодо знаходження останнього у розшуку до відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Проте відповідно до ознак алкогольного сп?яніння, тому як в діях гр. ОСОБА_1 вбачались ознаки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря нарколога відповідно до вимог п.п. 2.5 ПДР України, на останнього був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУПАП серії ЕПР1 № 526150, вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 та виписано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 . Подія фіксувалась на нагрудну боді-камеру №861631.
Крім того, суд не приймає до уваги клопотання захисника щодо неправомірної зупинки транспортного засобу, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, та не дає особі право відмовитися від проходження огляду у встановленому законом порядку. Окрім цього, у справі відсутні відомості про оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських щодо неправомірності зупинки транспортного засобу чи оскарження окремих дій поліцейських, та результати такого оскарження.
Пояснення свідка ОСОБА_5 суд розцінює критично, оскільки такі показання надані з метою допомогти своєму дядьку уникнути відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.
Щодо повторного виклику у якості свідка поліцейського офіцера громади СВГ ВнП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції Бєсєдіна Дмитра Олександровича, суд зазначає, що поліцейський як такий не може бути викликаний для надання роз`яснень, як того прохає ініціатор клопотання, оскільки не є експертом, спеціалістом, тощо, та не володіє спеціальними знаннями для надання певних роз`яснень.
Крім того, виходячи з практики Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, а саме у справі № 161/5372/17 від 29 квітня 2020 року Верховний Суд зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, і саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Згідно з даною правовою позицією, натомість, працівник поліції не може бути свідком у справі, в якій складав матеріали справи, оскільки він вважається зацікавленою особою, а його пояснення не можуть бути допустимими.
Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо недопустимості відеозапису як доказу у справі з посиланням на наказ начальника Департаменту патрульної поліції №1488 від 22.04.2025, про призначення осіб, на яких покладено обов`язки відповідальних за зберігання, налаштування, видачу та приймання портативних відеореєстраторів і карт пам`яті до них, облік, зберігання та видачу інформації, отриману на них, та ведення відповідної документації, та не бере їх до уваги, оскільки зазначені обставини не стосуються предмета доказування та не впливають на обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння у порядку, передбаченому законодавством. При цьому, відеозапис, досліджений у судовому засіданні, є безперервним та відображає повну послідовність подій, що передували складенню адміністративних матеріалів.
З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що поліцейськими при складанні адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення дотримані всі необхідні вимоги законодавства України, суд вважає, що ОСОБА_1 винен у скоєному правопорушенні.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень. 
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Проаналізувавши зібрані докази, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху, у його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, з метою дотримання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, п. 12 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька область/21081300; код ЄДРПОУ 37941997; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA708999980313000149000008001).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок, в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення. 
Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Суддя          О.В.Швець
18.06.2026