Справа № 635/7596/25 
Провадження № 1-кп/635/509/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
обвинуваченого ОСОБА_7 
захисника адвоката ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2025 року за № 62025170020012600 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Балаклійського району Харківської області, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_7 , під час проходження військової служби на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , 27.07.2025 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.
Так, 27.07.2025 заступником командира 1 стрілецького батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_9 вишикувано особовий склад військової частини НОМЕР_3 , в тому числі солдата ОСОБА_7 , поблизу АДРЕСА_2 з метою розпорядження командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону № 108дск від 18.08.2025.
Під час шикування заступником командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_9 в усному порядку доведено бойове розпорядження командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону №108дск від 18.08.2025 до підлеглого ОСОБА_7 , відповідно до якого, останній мав стійко утримувати зайняті опорні пункти та позиції, здійснити недопущення противника в глибину оборони на напрямку Гатище, Вовчанськ.
Однак, солдат ОСОБА_7 , будучи невдоволеним наказом відповідно до якого, останній мав стійко утримувати зайняті опорні пункти та позиції, здійснити недопущення противника в глибину оборони на напрямку Гатище, Вовчанськ, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника та маючи об`єктивну можливість його виконати, відкрито відмовився виконувати наказ начальника - бойове розпорядження командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону №108дск від 18.08.2025, а саме 27.07.2025, перебуваючи на поблизу АДРЕСА_2 , в присутності особового військової частини НОМЕР_1 та заступника командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_10 , відкрито відмовився виконувати наказ начальника - бойовий наказ, відповідно до якого ОСОБА_7 мав стійко утримувати зайняті опорні пункти та позиції, здійснити недопущення противника в глибину оборони на напрямку Гатище, Вовчанськ, чим підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 .
У подальшому, особовий склад військової частини НОМЕР_1 направився для виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону №108дск від 18.08.2025, а солдат ОСОБА_7 , залишився поблизу н.п. Кутузівка Харківського району Харківської області, чим вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконати наказ начальника, вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні зазначеного вище злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно скоїв злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного.
Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що дійсно відмовився від виконання бойового наказу, оскільки незадовго до цього він та інші військовослужбовці вийшли з бойових позицій, де знаходились під обстрілом. Додав, що до медичної частини з приводу стану здоров`я він не звертався того дня. У скоєному розкаюється. Готовий продовжити проходження військової служби.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає можливим розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 402 КК України як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані про його особу.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Згідно клопотання ВЧ НОМЕР_1 командування військової частини, враховуючи суспільно-політичну ситуацію у країні, нагальність та необхідність виконання бойових завдань та забезпечення здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районі ведення бойових дій, приймаючи до уваги наявності у ОСОБА_7 військово-облікового фаху, який є нагально необхідним у Збройних Силах України, просили про призначення останньому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
У судовому засіданні прокурор просив застосувати до обвинуваченого положення ст.. 69 КК України, про що просили і захисник та обвинувачений.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. 
Суд враховує тяжкість злочину, дані, які характеризують обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, продовження проходження військової служби. Беручи до уваги наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, лист військової частини про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, та зазначаючи про відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приймає до уваги сукупність вище перелічених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та вважає можливим застосувати положення ст. 58, ч. 1 ст. 69 КК України до обвинуваченого та призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із заміною на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави. Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.368- 371,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України призначене покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, замінити на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1