Справа № 542/620/26
Провадження № 2/542/544/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

01 липня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого судді Гринь О.О., 
з участю секретаря судового засідання Коркішко А.М., 
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
30.03.2025 до представник позивача – адвокат Романко М.Е., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 25.04.2024 (а.с. 25) через систему Електронний суд, звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовом, у якому просив:
поновити строк позовної давності для подання позову до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № L2061139 від 19.02.2019;
стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239) заборгованість за кредитним договором № L2061139 від 19.02.2019 у загальному розмірі 22 120,44 грн, яка складається з: суми заборгованості 16 902,00 грн, суми інфляційних втрат 3 695,87 грн, суми 3% річних 1 522,57 грн.
Також просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № L2061139. В інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», присвоєно номер договору L2061139, паралельно з номером договору AG9607150, який зазначено в документах (на сайті) кредитора. Договір укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідачки безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальниця, не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість.
01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» то ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії № L2061139 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідачки. 
Станом на дату укладення договору № 01072019 від 01.07.2019 відступлення права вимоги, сума заборгованості відповідачки перед новим кредитором – ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 16 902,00 грн.
В період з 01.07.2019 по 30.03.2026 за кредитним договором № L2061139 від 19.02.2019 кошти на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» в рахунок погашення заборгованості за кредитом – не надходили.
25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства.
Позивачем за кредитним договором здійснено нарахування суми інфляційних втрат за період із березня 2019 року по лютий 2022 року включно, загальний розмір яких склав 3 695,87 грн, а також суми 3% річних за період із 23.02.2019 по 23.02.2022 на суму 1 522,57 грн.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного (а.с. 38 – 39).
Позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав (а.с. 54, 55).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду не подала, правом подачі відзиву не скористалася (а.с. 45, 46, 56, 57).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Позивачем надано договір кредитної лінії між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 від 19.02.2019, який складається із загальних умов договору кредитної лінії та Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № L2061139 (AG9607150) (а.с. 13).
Згідно з умовами договору ліміт кредитної лінії – 7 700,00 грн, тип кредиту – кредитна лінія, відсоткова ставка в день – 0,65 %, строк кредитування – короткостроковий кредит з терміном оплати від 7 днів до 30 днів, на умовах визначених договором, дата повного погашення 21.03.2019, комісія за підготовку на направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованість в день 115,50 грн, штраф 50 %, комісія за організацію продовження на 7 днів – 578,00 грн, 14 днів – 886,00 грн, 30 днів – 1 455,00 грн.
Відсотки по кредиту обчислюються за весь період часу, коли кредит використовувався позичальником, починаючи з першого дня надання кредиту та закінчуючи днем, коли всю суму наданого кредиту було повернуто кредитодавцю для короткострокового кредиту (пункт 4.1.2).
Якщо позичальник не погасив кредит до останнього дня терміну оплати, позичальник повинен сплатити штраф, який обчислюється у відсотках, зазначений у спеціальних умовах кредиту, що застосовується для простроченої суми наданого кредиту для короткострокового кредиту (пункт 4.2).
Комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень сплачується позичальником кредитодавцю за надання останнім додаткових послуг, а саме: за щоденну підготовку та направлення документів/повідомлень стосовно простроченої суми договірних платежів. Комісія за підготовку та направлення документів/платежів сплачується щоденно в гривнях в сумах, як визначено у спеціальних умовах кредиту, починаючи з другого дня після закінчення терміну оплати та закінчується днем, колі всі прострочені суми договірних платежів було сплачено кредитодавцю (пункт 4.3.2).
Також позивачем надано:
додаткову угоду № АМ2684971, до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № L2061139 (AG9607150) від 19.02.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 (а.с. 13 зворот). Згідно з даною додатковою угодою ліміт кредитної лінії – 7 700,00 грн, тип кредиту – кредитна лінія, відсоткова ставка в день – 0,65 %, строк кредитування – короткостроковий кредит з терміном оплати від 7 днів до 30 днів, на умовах визначених договором, дата повного погашення 20.04.2019, комісія за підготовку на направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованість в день 115,50 грн, штраф 50 %;
додаткову угоду № АМ2684971, до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № L2061139 (AG9607150) від 19.02.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 (а.с. 14). Згідно з даною додатковою угодою ліміт кредитної лінії – 7 700,00 грн, тип кредиту – кредитна лінія, відсоткова ставка в день – 0,65 %, строк кредитування – короткостроковий кредит з терміном оплати від 7 днів до 30 днів, на умовах визначених договором, дата повного погашення 20.05.2019, комісія за підготовку на направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованість в день 115,50 грн, штраф 50 %.
У рядку «позичальник (електронний підпис)» договору кредитної лінії № L2061139 (AG9607150) та додаткових угод до нього – відомості про їх підписання відсутні.
Також позивачем надано паспорт споживчого кредиту – інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Сандартизована форма), у якому зазначено: сума кредиту 7 700,00 грн, строк кредитування від 7 днів до 30 днів, спосіб надання кредиту – безготівковим шляхом, строк надання кредиту 3 робочих дня, процентна ставка – 0,65% в день, процентна ставка – 234,00% річних, тип процентної ставки – фіксована. Комісія за організацію продовження, від 12% до 29% від несплаченої суми кредиту, яка підлягає сплаті з метою покриття адміністративних та інших витрат кредитодавця, з метою виконання запиту позичальника стосовно надання періоду продовження, у сумі, яка залежить від періоду продовження. Період продовження, який може надаватися кредитодавцем позичальником за запитом позичальника – від 7 до 30 днів. У разі продовження всі інші договірні платежі (зокрема, сума кредиту, відсотки за кредитом, пеня (якщо є)) повинні бути відкладені на період продовження. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення – 9,202 грн сплачуються одним платежем у строк до 21.03.2019. Дата надання інформації 19.02.1019. У рядку «підпис споживача – електронний підпис ОСОБА_1 » – відомості відсутні (а.с. 12).
До позовної заяви, позивачем додано довідку ТОВ «ДІНЕРО» у якій товариство вказало відомості про позичальника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер договору – НОМЕР_2 , номер договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця – L2061139, сума кредиту – 7 700 грн, строк кредиту – 30 днів, фінансовий номер телефону позичальника НОМЕР_3 , ідентифіковано ТОВ «ДІНЕРО». Також в довідці товариством зазначено, що прийняття та підтвердження умов договору, його підписання позичальником, виконано шляхом використання підпису одноразовим ідентифікатором otp-пароль – 372026, заявка на кредит подана 19.02.2019, сума кредиту 7700,00 грн, процентна ставка – 234,00% річних, дата введення ідентифікатора клієнтом 19.02.2019 16:07:00, дата банківського переказу 19.02.2019 16:08:17, номер картки для зарахування транзакції 516875ХХХХХХ9928 (а.с. 15).
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано інформацію № 20.1.0.0.0/7-260415/83867-БТ від 20.04.2026, згідно з якою на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ). На рахунок НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) було зараховано кошти на суму 7700 грн 19.02.2019. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № 5168757326829928 +380957714633, був/є фінансовим.
01.07.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги № 01072019, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дінеро» передало (відступило) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прийняло належні ТОВ «ФК «Дінеро» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрах боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 16 – 18).
Вказаним вище договором передбачено, що права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання акту прийому-передачі (пункт 6.2.3).
01.07.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників від 01.07.2019 (а.с. 19).
ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 15.07.2019, 27.09.2019, 24.12.2019 та 28.05.2021 укладали додаткові угоди до договору відступлення прав вимоги №01072019 від 01.07.2019, яким вносили зміни до договору та усували допущені помилки (а.с. 20 зворот). 
До реєстру боржників від 30.10.2019 до договору про відступлення прав вимоги №01072019 від 01.07.2019, внесено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата укладення договору 19.02.2019, сума виданого кредиту 7700,00 грн, сума основного боргу 7700,00 грн, сума заборгованості по відсотках 1 502,00 грн, сума заборгованості по штрафних / по пені – 7 700,00, загальна сума – 16 902,00 грн, кількість днів прострочення – 164, оплата права грошової вимоги – 138,60 грн (а.с. 22). 
Відповідно до протоколу № 1706 загальних зборів Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінено найменування товариства та затверджено наступне, українською мовою Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (а.с. 23).
Між ТОВ «ВІН ФІНАНС» та ТОВ «Дінеро» підписано акти звірки взаємних розрахунків по стану за період: січень 2018 року – грудень 2024 року за договором № 01072019 від 15.07.2019 та за період: січень 2018 року – грудень 2024 року за договором № 01072019 від 15.07.2019, відповідно до яких заборгованість ТОВ «ВІН ФІНАНС» перед ТОВ «Дінеро» відсутня (а.с. 21 зворот).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Зазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На підтвердження укладення договору кредитної лінії № L2061139 (AG9607150) від 19.02.2019 ОСОБА_1 з ТОВ «ФК «Дінеро» позивач, надав електронний доказ в паперовій формі.
Суд звертає увагу, що достовірних та достатніх доказів підписання кредитного договору обома сторонами позивачем надано не було. Примірники договору кредитної лінії № L2061139 (AG9607150) від 19.02.2019 та додаткових угод № АМ2684971 від 19.02.2019 до нього не містять електронного підпису кредитодавця та позичальника, у тому числі й одноразового ідентифікатора, а лише містять напис: «електронний підпис» в графі «кредитодавець» та «позичальник» без ідентифікуючих даних, що позбавляє можливості перевірити факт ознайомлення відповідача саме з тими примірниками документів, які були надані суду. 
Довідку ТОВ «Дінеро» про ідентифікацію позичальника, у якій зазначено, що договір підписано позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд оцінює критично, оскільки вказана довідка створена самим кредитодавцем, відображає загальні дані щодо відповідача, інформацію про дати заявок на кредит, дату введення ідентифікатора клієнтом, однак не підтверджує здійснення таких таких дій. 
Отже, позивачем доказів того, що відповідачка, підписала договір та додаткові угоди, ознайомилась із їх умовами, зокрема: розміром процентної ставки, строком кредитування, відповідальністю за порушення зобов`язання, надано не було. 
Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави ввжати, що між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 в електронні формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» укладено договір та що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що виключає підстави для їх стягнення у судовому порядку. 
Крім того, позивач стверджує, що заборгованість відповідачки за кредитом складає 16 902,00 грн, однак жодних доказів на підтвердження вказаного розміру заборгованості суду не надає, посилаючись лише на відомості з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги. 
Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги не є належним доказом розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки на містять складових такої заборгованості, підстав їх виникнення, інформації про здійснення платежів відповідачем та їх розмір, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості перевірити правильність її нарахування.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. 
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
АТ КБ «Приват Банк» наданою інформацією згідно з якою на рахунок відповідачки НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) 19.02.2019 було зараховано кошти в сумі 7700,00 грн. 
Відсутність належних доказів фіксації волі позичальника щодо сплати процентів, а також неустойки, виключає підстави їх стягнення в судовому порядку, однак оскільки у відповідачкою на її банківський рхунок були перераховані кошит в сумі 7 700,00 грн, доказів існування правової підстави їх отримання відповідачка суду не надала, отже у неї виник обов`язок повернути фактично отримані кошти. 

Згідно з ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ВІН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором кредитної лінії № L2061139 (AG9607150) від 19.02.2019 в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Враховуючи встановлені судом обставини та наведені вище норми права, оскільки відповідачка отримала на свій банківський рахунок кошти в сумі 7700,00 грн, у зв`язку із чим у неї виник обов`язок повернути їх кредитодавцю, позивач на підставі договору про відступлення права вимоги набув право вимоги до відповідачки що існували на момент переходу цих прав, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у зазначеному розмірі.

Щодо стягнення із відповідачки нарахованих позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних витрат в розмірі та 3% річних слід зазначити, що оскільки доказів того, що відповідачка була озайомлена із умовами кредитного договору, зокрема строком поверення кредитних коштів, відповідальністю за невиконання, порушення грошового зобов`язання, надано не було - підстави для нарахування інфляційних витрат та 3% річних відсутні, а тому у задоволенні вимог про стягнення вказаних сум за порушення грошового зобов`язанняу слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про поновлення строку позовної давності для подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № L2061139 від 19.02.2019, суд зазначає таке. 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 267 ЦК України визначено наслідки спливу позовної давності. Згідно з ч. 2-5 вказаної статті заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Відповідачка із заявою про застосування строку позовної давності до вимог позивача не зверталась, тому відсутні підстави для вирішення питання про його застосування.

Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов таких висновків.
Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. 
Крім того представник позивача у позовній заяві просить стягнути 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинам 1 та 2 ст. 134 цього ж Кодексу встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 
Згідно з ч. 2-6 ст. 137 цього ж Кодексу за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги № 36 від 25.04.2024 укладеного між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Адвокатським бюром «Анастасії Міньковської».
25.04.2024 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Адвокатським бюром «Анастасії Міньковської» укладено додаткову угоду до договору №36 про надання правової допомоги від 25.04.2024, відповідно до якої адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (а.с. 27).
Позивачем надано акт про підтвердження факту надання (правової) допомоги адвокатом (виконанням робіт, надання послуг) від 20.03.2026, відповідно до якого, підписанням цього акту сторони підтверджують факт надання АБ «Анастасії Маньковської» та прийняття ТОВ «ВІН ФІНАНС» послуг відповідно до положень укладеного ними договору про надання правової (правничої) допомоги № 36 від 25.04.2024, підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості загальною вартістю робіт наданих послуг і виконаних робіт 5000,00 грн (а.с. 29).
Також АБ «Анастасії Маньківської» надано детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 36 від 25.04.2024 та додаткової угоди № б/н від 25.04.2024, згідно із яким АБ «Анастасії Маньківської» надано такі послуги: підготовка позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості з додатками – 5000 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами, виходячи з такого.
Суд звертає увагу на те, що представником позивача завищена вартість наданих послуг, оскільки справа є нескладною, не потребує особливих затрат часу на її складання, має шаблонний характер, процесуальним кодексом віднесена до малозначних справ, судова практика в цій категорії прав є незмінною, категорія справ є поширеною, послуги які надаються адвокатським об`єднанням позивачеві на підставі договору, укладеного не на один окремий позов, а на постійній основі, обсяг доказів, які необхідно зібрати для підтвердження обставин, викладених в позовній заяві є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справах № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19
З огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що розмір витрат позивача не відповідає принципам пропорційності, справедливості та верховенства права, обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № L2061139 від 13.03.2026 (а.с. 8). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 22 120,44 грн. Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у розмірі 7 700,00 грн.
Оскільки, вимоги позивача суд задовольняє частково із відповідача на користь позивача необхідно стягнути: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 044,30 грн (7 700 / 22 120 х 3000); 926,78 грн (7 700 / 22 120 х 2 662,40) витрат зі сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239) заборгованість за кредитним договором № L2061139 від 19.02.2019 в загальному розмірі 7 700,00 грн (сім тисяч сімсот гривень 00 коп.), із яких: 7 700,00 грн; – заборгованість за тілом кредиту.
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239) витрати по сплаті судового збору в розмірі 926,78 грн (дев`ятсот двадцять шість гривень 78 коп.) 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 044,30 грн (одна тисяча сорок чотири гривні 30 коп.)
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38750239, місце знаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01.07.2026.

Суддя 
Новосанжарського районного суду 
Полтавської області О.О. Гринь