Справа № 464/7750/25
пр.№ 2/464/114/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2026    Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого – судді Дулебка Н.І., 
за участі: секретаря судового засідання – Михайлів О.Т., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи – Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, –

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим представником позивача ОСОБА_3 , до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов обґрунтовано тим, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.01.2017, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2017 вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. Окрім цього, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.05.2018 видано обмежувальний припис, яким заборонено відповідачу наближатися до місця проживання позивача, її роботи, розшукувати особисто і через третіх осіб, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому для нього, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись, заборонено вести листування, телефонні переговори, надсилати смс та інші повідомлення. 26.02.2019 повторно винесено обмежувальний припис щодо відповідача, яким визначено аналогічні заборони. Так, відповідач не тільки не виконує в добровільному порядку обов`язки щодо утримання дитини, а ще й систематично вчиняє дії, які спрямовані та створення неспокійного сімейного життя для колишньої дружини і дитини. Згідно з довідкою СЗШ №13 від 06.05.2026 ОСОБА_4 навчається у згаданому навчальному закладі з 2021 року, в період з 2021-2025 роки навчанням доньки цікавиться лише матір, яка систематично відвідує батьківські збори, контролює успішність та поведінку дитини. Натомість батько жодного разу не цікавився навчанням доньки, на батьківські збори не з`являвся. Позивач самостійно виховує дитину та займається її розвитком, несе витрати на утримання дитини. Натомість відповідач участі у житті дитини не бере, має негативну характеристику. Останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначила, що причиною розірвання шлюбу було систематичне ухилення відповідача від виховання дитини та створення конфліктних ситуацій, які переростали в бійки. Відповідач поводить себе агресивно, зокрема у присутності дитини, неодноразово застосовував фізичну силу. Вважає таку поведінку відповідача неприпустимою та такою, що суперечить інтересам позивача та їх доньки. За таких обставин, оскільки наявний факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, відносно якої він не проявляє належної батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги та не піклується про неї, позивачка вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. 
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Додатково позивачка зазначила, що після припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу з відповідачем понад одинадцять років дитина перебуває на її повному утриманні та вихованні. За весь цей час відповідач не брав участі в вихованні доньки, не цікавився її життям, станом здоров`я, навчанням та розвитком, не надавав належної матеріальної допомоги. Вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав, оскільки останній тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Востаннє спілкувалася з відповідачем телефоном приблизно чотири роки тому. Під час розмови відповідач повідомив, що має намір одружитися. Також пояснила, що відмовилась від примусового стягнення аліментів через здійснення відповідачем щодо неї психологічного тиску, переслідування та висловлювання погроз. Відповідач повідомив, що припинить переслідування лише за умови подання нею заяви про відмову від примусового стягнення аліментів. Після відкликання відповідної заяви про примусове стягнення аліментів відповідач припинив вчиняти вищевказані дії. Зазначила, що після розірвання шлюбу мати відповідача певний час підтримувала стосунки з онукою та відвідувала її, однак після народження у позивачки сина такі контакти припинилися. Водночас підтримує контакти із старшою сестрою відповідача. Також повідомила, що її теперішній чоловік фактично виховує дитину, піклується про неї та ставиться до неї як до рідної доньки. В судове засідання від 10.06.2026 представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву. 
Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав з урахуванням висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 18.03.2026 № 260001-вих-36959. 
У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 150 Сімейного кодексу України (СК України) встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 жовтня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4226, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.01.2017. 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2017 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з 25.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття.
Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.04.2022, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.05.2018 видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шість місяців, яким застосовано тимчасові заходи обмеження прав, а саме: заборону наближатись до місця проживання ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ближче ніж на 100 метрів, а також до місця роботи ближче ніж на 100 метрів; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; вести листування (поштові листи, електронні листи), телефонні переговори, надсилання СМС та інших повідомлень або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через інших осіб.
Рішенням Сихівського районного суду від 26.02.2019 повторно видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шість місяців, яким застосовано аналогічні тимчасові заходи обмеження прав останнього. 
Як видно з довідки Середньої загальноосвітньої школи №13 від 06.06.2025 №69, ОСОБА_4 , 2014 р.н., навчається в Середній загальноосвітній школі №13 з 2021 року. За період з 2021 по 2025 роки навчанням доньки цікавилася лише мати ОСОБА_1 , вона відвідувала систематично батьківські збори, контролює успішність та поведінку дитини. Із батьком учениці ОСОБА_4 класний керівник не знайома. Протягом усього періоду роботи із класом батько дитини жодного разу не цікавився навчанням доньки, на батьківські збори не з`являвся, нічого не з`ясовував про дитину в телефонному режимі. 
Згідно з довідкою ФОП ОСОБА_7 від 24.09.2025 ОСОБА_1 , надаються послуги з репетиторства англійської мови її неповнолітній доньці ОСОБА_8 , за які ОСОБА_4 сплачує кошти. 
Із довідки Клініки сімейної медицини видно, що ОСОБА_4 знаходиться на декларації в КСМ «Біхелсі» у сімейного лікаря ОСОБА_9 . За період лікування та відвідування сімейного лікаря з 2022 по червень 2025 здоров`ям доньки цікавиться тільки її мати ОСОБА_1 . Батька ОСОБА_4 сімейний лікар жодного разу не бачила, здоров`ям дитини жодного разу не цікавився. 
Окрім цього в ході розгляду справи представник позивача надав суду відповідь Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області з приводу звернень ОСОБА_1 . Зокрема, остання неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо вчинення ОСОБА_2 протиправних дій стосовно неї, а також щодо невиконання ним судового рішення про видачу обмежувального припису.
Згідно з висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих-36959 від 18.03.2026, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про духовний та фізичний розвиток дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям та майбутнім, матеріально не забезпечує.
В ході розгляду справи малолітня ОСОБА_4 суду ствердила, що батька ОСОБА_10 не пам`ятає, оскільки він не бере жодної участі в її житті. Не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 надала показання про те, що була класним керівником початкового класу, у якому навчалася ОСОБА_4 . Під час навчання дитини всі питання, пов`язані з її вихованням та навчальним процесом, вирішувала виключно мати. На батьківські збори завжди приходила лише мати дитини. Батька дитини жодного разу не бачила та ніколи не чула про його участь у житті доньки. Також свідок пояснила, що ОСОБА_12 не розповідала про батька. 
Свідок ОСОБА_13 надала показання про те, що є хрещеною матір`ю ОСОБА_12 . Пояснила, що востаннє бачила батька дитини, коли останній був присутній на святкуванні першого дня народження доньки. Після цього відповідача ніколи не бачила. Відповідач жодної участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавиться її життям. Усі питання, пов`язані з вихованням, утриманням та доглядом за дитиною, вирішує виключно матір дитини. Також свідок зазначила, що ОСОБА_12 сприймає чоловіка позивачки як свого батька та звертається до нього «тато», оскільки саме він фактично бере участь у її вихованні та піклується про неї.
Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не бере участі в підготовці дитини до самостійного життя, не цікавиться її життям, здоров`ям та майбутнім, матеріально не забезпечує, а відтак останнього необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 258, 263 – 265, 268, 280 – 282 ЦПК України, суд, –

ухвалив:

Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н., батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 19.06.2026.

Головуючий         Назарій ДУЛЕБКО